Провадження №2/359/32/2023
Справа №359/6713/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарях Івановій К.А., Моргушко Л.В., Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Лідія Євгенівна, про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості права на спадкування та визнання права власності на частку в спадковому майні, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст пред`явленого позову.

Наприкінці серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Позивач проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу починаючи з жовтня 2000 року. Протягом майже 18 років ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, піклувалися один про одного, разом відвідували своїх друзів та родичів, їздили на відпочинок, вважали себе чоловіком і дружиною, мали спільний бюджет, яким спільно розпоряджалися, оплачували комунальні послуги, купували необхідні продукти, одяг, предмети побуту, меблі у квартиру та побутову техніку, медикаменти для ОСОБА_3 , так як він мав постійну потребу в ліках через хронічні захворювання. ОСОБА_1 була зареєстрована за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 . Позивач весь час, особливо протягом останніх десяти років у період загострення хвороб здійснювала догляд за ОСОБА_3 , робила медичні маніпуляції, так як є медичним працівником за фахом, оскільки через надмірну вагу та численні захворювання, а саме: гіпертонію, цукровий діабет, ішемічну хворобу серця, стенокардію, атеросклеротичний кардіосклероз, остеоартроз, він не міг себе обслуговувати, часто не міг сам пересуватись, тому потребував сторонньої допомоги. Вказані хронічні хвороби супроводжували ОСОБА_3 протягом всього життя та змушували періодично лікуватись стаціонарно в лікарнях. Позивач весь час піклувалася та здійснювала догляд за ОСОБА_3 , здійснила за свої кошти його поховання. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах позивач та ОСОБА_3 за спільні кошти та спільною працею добудували садовий будинок АДРЕСА_2 . Даний садовий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,12 га з цільовим призначенням для ведення садівництва з кадастровим номером :03:004:0116. За вказаних обставин ОСОБА_1 просила встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з осені 2000 року по день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , включивши її до кола спадкоємців першої черги за законом. Крім цього, ОСОБА_1 просила визнати спільним сумісним майном садовий будинок АДРЕСА_2 , визнавши за нею право власності на частку в цьому садовому будинку та право власності на частину земельної ділянки площею 0,12 га з цільовим призначенням для ведення садівництва з кадастровим номером :03:004:0116.

2. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2018 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (т.1 а.с.104).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.133-134)

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, були задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 про виклик та допит свідків (т.1 а.с.218-219).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 у Бориспільського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області були витребувані відомості про розмір доходів ОСОБА_1 за період з 01 січня 2000 року по 09 квітня 2018 року (т.1 а.с.220-221).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.222).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2021 року було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 про відвід судді (т.2 а.с.46-47).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_6 про виклик та допит свідка ОСОБА_7 (т.2 а.с.117-120).

3. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач та її представник ОСОБА_6 підтримали пред`явлений позов та наполягали на його задоволенні у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, яким вказав на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 . З доводів відповідача вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживали однією сім`єю. Зокрема в період з 2002 по 2004 роки ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 . Зокрема, в кінці 2005 року у квартирі ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 відповідач зустрів незнайому жінку, якаю виявилась ОСОБА_1 , але з пояснень ОСОБА_3 відповідач дізнався, що вона орендує квартиру, сплачує лише комунальні платежі. Вказана обставина пояснює факт реєстрації позивача у квартирі, яка належала ОСОБА_3 . Незважаючи на те, що з 2008 року ОСОБА_3 була встановлена ІІ група інвалідності, він з грудня 2005 по березень 2012 року працював експертом-оцінювачем автомобілів, тобто одночасно отримував пенсію та заробітну плату. З березня 2012 року ОСОБА_3 отримував виключно пенсію розмір якої становив близько 5500 гривень щомісячно. Тому ОСОБА_1 не могла дбати про матеріальне забезпечення ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, відповідач вказав, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були суто ділові відносини, пов`язані з правом проживати в квартирі та користуватися нею, але не проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не були пов`язані спільним побутом, не мали спільного бюджету, не вели спільне господарство, не мали взаємних прав та обов`язків, а також наміру одружуватись. Позивачем не доведено факту знаходження спадкодавця у безпорадному стані та його потребу в сторонній допомозі, а також те, що саме позивач матеріально забезпечувала спадкодавця. Крім цього, позивач не має жодного відношення до будівництва садового будинку в СТ «Маяк» у с. Кийлів Бориспільського району. Оскільки, даний садовий будинок був побудований особисто відповідачем за власні кошти. В той час як спірна земельна ділянка одержана спадкодавцем в порядку приватизації, а тому не підлягає поділу в якості спільного набутого майна подружжя.

Представник позивача ОСОБА_9 надала відповідь на відзив, яким аргументи, наведені у відзиві вважає такими, що мають бути відхилені судом. ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, а також протягом останніх років матеріально підтримувала останнього. Зважаючи на те, що розмір його пенсії з січня по березень 2012 року становив 2592 гривень 87 копійок, а починаючи з квітня 2012 року по грудень 2016 року та станом на 01 січня 2017 року - 3279 гривень 85 копійок. Доводи відповідача з приводу того, що саме він оплачував всі витрати на екскурсії та відпочинок ОСОБА_3 не підтверджено жодним доказом. Оскільки всі ці витрати оплачувались із спільного сімейного бюджету, який формувався із пенсії ОСОБА_3 та заробітної плати ОСОБА_1 . Крім цього, поховання ОСОБА_3 позивач здійснила своїми власними силами, відповідач будь-якої допомоги не надавав. Через численні хвороби ОСОБА_3 не міг самостійно пересуватись, зокрема внаслідок проблем з опорно-руховим апаратом, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, які йому надавала виключно позивач. Позивач має право на частку в спільному майні подружжя на частину садового будинку та земельної ділянки, які виділяються із спадкової маси як частка дружини.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я, серії НОМЕР_1 (т.1 а.с.17).

ОСОБА_3 належав садовий будинок АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером :03:044:0116 з цільовим призначенням для ведення садівництва в СТ «Маяк», с. Кийлів, Бориспільського району Київської області. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (т.1 а.с.71) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку (т.1 а.с.93).

З копії спадкової справи №13/2018, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є., щодо майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що з заявами про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку звернулись: ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 , батько спадкодавця, ОСОБА_2 , брат спадкодавця, ОСОБА_10 , тітка спадкодавця (т.1 а.с.139,149,152,156).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач показала, що майже 18 років вона прожила разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, тобто починаючи з 2000 року. До 2004 року вони проживали в квартирі по АДРЕСА_4 . В подальшому ОСОБА_3 отримав квартиру по АДРЕСА_3 , тому вони переїхали за даною адресою. Проживали разом як сім`я, разом ходили в гості. Шлюб не реєстрували, оскільки були обізнані про те, що згідно законодавства проживання більше ніж 5 років разом прирівнюється до шлюбу. Свідок працювала в санітарній службі. З 2008 року ОСОБА_3 була встановлена група інвалідності. Офіційно ОСОБА_3 працював до 2012 року.

Допитана свідок ОСОБА_11 показала, що вона є сусідкою ОСОБА_3 , проживає в квартирі АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали як подружжя з 2000 року. В 2004 році вони разом переїхали проживати до іншої квартири.

Допитана свідок ОСОБА_12 показала, що в 2004 році вона отримала ордер на вселення до квартири по АДРЕСА_3 . Крім свідка, ордер на вселення отримали також ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . До цієї квартири приїздив також батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Свідок вважала, що ОСОБА_1 доводиться ОСОБА_3 дружиною. В той час як ОСОБА_3 хворів ОСОБА_1 лікувала його, ставила крапельниці, робила уколи. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 була дружиною, а не «квартиранткою». Вони проживали разом до смерті ОСОБА_3 . До своєї смерті ОСОБА_3 самостійно пересувався та себе обслуговував, зокрема вживав їжу, ходив до туалету. Про обставини придбання садового будинку свідку нічого невідомо.

Допитана свідок ОСОБА_13 показала, що знайома з позивачем, вони є колегами. Свідок гостювала у позивача та ОСОБА_3 в той час, коли вони проживали в квартирі по АДРЕСА_4 . В подальшому вони отримали квартиру по АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали як сім`я. В подальшому ОСОБА_3 почав хворіти, а ОСОБА_1 доглядала за ним, у нього був високий тиск. ОСОБА_1 купувала ліки в аптеці, робила уколи. Свідок не бачила того, що ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги.

Допитана свідок ОСОБА_14 показала, що вона знайома з позивачем з 2005 року. Свідку відомо, що позивач проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , вели спільне господарство. Останнім часом ОСОБА_3 хворів та пересувався з допомогою палички.

Допитана свідок ОСОБА_15 показала, що є кумою позивача, вони частко спілкуються. Свідку відомо про ту обставину, що свідок допомагала доглядати матір покійного чоловіка. Позивач ходила до свідка в гості разом з ОСОБА_3 .

Допитаний свідок ОСОБА_16 показав, що протягом тривалого часу знайомий з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Останні проживали разом як сім`я, тобто чоловік та дружина. Останнім часом ОСОБА_3 не міг пересуватись, потребував ліків. Свідок особисто відвозив ОСОБА_3 до лікарні та відвідував його в лікарні. ОСОБА_1 купувала всі необхідні ліки ОСОБА_3 . За два місяці до смерті ОСОБА_3 приїздив в гості до свідка, при цьому самостійно керував автомобілем.

Допитаний свідок ОСОБА_17 показав, що познайомився з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на початку 2000 року. В той час вони разом проживали в АДРЕСА_4 . Проживали як одна сім`я, вели спільне господарство. В подальшому спільно переїхали в квартиру по АДРЕСА_3 . Свідку відомо про те, що з часом погіршувався стан здоров`я ОСОБА_3 . Якщо стан здоров`я дозволяв, то ОСОБА_3 їздив на відпочинок разом з ОСОБА_1 .

Допитана свідок ОСОБА_18 показала, що особисто знайома з позивачем з 2000 року, оскільки позивач та матір свідка були колегами. З 2004 року свідок почала проживати в АДРЕСА_3 , в одному під`їзді з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, вони часто проводили спільно час як сусіди. Перед смертю ОСОБА_3 почав хворіти та постійно потребував ліків, які купувала ОСОБА_1 . Вони проживали як сім`я, свідок була переконана, що вони одружені.

Допитаний свідок ОСОБА_19 показав, що він є сусідом ОСОБА_3 . Свідку відомо про те, що садовий будинок в с. Кийлів був збудований ОСОБА_2 разом з сином. Будівництво садового будинку було закінчено в 1995 році. Під час будівництва свідок не бачив ОСОБА_1 . В останній раз свідок бачив ОСОБА_3 за тиждень до його смерті, випадково зустрілись на ринку. При цьому, ОСОБА_3 особисто ніс сумки разом з своїм батьком. За адресою місця проживання ОСОБА_3 свідок ніколи не був.

Допитаний свідок ОСОБА_20 показав, що добре знайомий з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вони підтримувала добросусідські відносини, мали поряд садові будинки в с. Кийлів. В садовому будинку святкували День народження ОСОБА_2 . Будь-яких зовнішніх ознак хвороби у ОСОБА_3 свідок не помічав. Близько 3-4 років тому свідок був очевидцем того як ОСОБА_3 працював на городі. За адресою місця проживання ОСОБА_3 свідок ніколи не був.

Допитана свідок ОСОБА_10 показала, що вона є рідною сестрою відповідача. В 1995 році садовий будинок в с. Кийлів був повністю збудований, тому ОСОБА_3 часто запрошував її в гості до садового будинку. Свідку відомо про те, що ОСОБА_3 був розлучений, а ОСОБА_1 доводилась йому лише «квартиранткою», яка допомагала йому по господарству. Востаннє свідок спілкувалась з ОСОБА_3 за тиждень до його смерті, він перебував в нормальному стані, самостійно пересувався.

Допитана свідок ОСОБА_21 показала, що знайома з сім`єю ОСОБА_22 з 1994 року. Свідок перебувала у фактичних шлюбних відносинах з старшим сином відповідача. Свідок часто відвідувала садовий будинок в с. Кийлів, який станом на 1995 рік вже був збудований. До своєї смерті ОСОБА_3 не перебував в безпорадному стані. В суботу він збирався на рибалку, а через кілька днів до поїздки помер.

Допитаний в якості свідка відповідач свідок ОСОБА_2 показав, що він доводиться ОСОБА_3 рідним братом. ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 разом, але в якості «квартирантки». ОСОБА_3 мав ряд захворювань, але він не перебував у безпорадному стані. Садовий будинок в с. Кийлів був збудований спільними зусиллями свідка, ОСОБА_3 та їхнього батька. Будівництво було закінчено в 1995 році. Востаннє свідок бачив брата близько за 1,5-2 місяці до його смерті. Останній самостійно пересувався, керував автомобілем. За три-чотири дні до смерті ОСОБА_3 збирався на рибалку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона є лікарем-терапевтом Київської обласної лікарні. Свідок наглядала за ОСОБА_3 , коли він періодично приїздив на огляди під час яких його завжди супроводжувала дружина. Останнім часом в ОСОБА_3 спостерігались проблеми з опорно-руховим апаратом внаслідок ожиріння. У зв`язку з цим протягом останніх років ОСОБА_3 потребував сторонньої допомоги.

Спірні правовідносини є комплексними та регулюються гл.1 «Сім`я. Регулювання сімейних відносин» та гл.8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України, книгою шостою «Спадкове право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. норми матеріального права щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За змістом з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Згідно положення ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №695/1732/16-ц (провадження №61-38901св18) вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

5.2. норми матеріального права щодо позовної вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування.

У відповідності до положення ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.6 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним є стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

5.3. норми матеріального права щодо позовної вимоги про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у цьому майні.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 03 червня 2021 року у справі №748/1943/19 (провадження №61-5155св20), а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19)при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі.

5.4. норми процесуального права.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положення ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Аналізуючи показання свідків, допитаних у судовому засіданні, встановлено, що з 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом та між ними склались відносини, притаманні подружжю, оскільки оточуючі сприймали їх як сім`ю.

Судом критично сприймаються показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , оскільки вони не повідомили жодної обставини, яка б підтверджували або спростовували факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В той час як обставини по справі, які повідомлені свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , не узгоджуються з показаннями інших свідків, допитаних у судовому засіданні, а також письмовими доказами.

Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_6 . Дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №744 від 08 травня 2018 року, виданою КП «ЖЕК-1», а також копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №9981 від 20 березня 2007 року (т.1 а.с.34,32).

Згідно з копією листа, відправленого ОСОБА_23 повітряним транспортом 11 лютого 2001 року з Ізраїлю, адресатом за яким є позивач. За змістом даного листа ОСОБА_24 звертається до «Галочки и Володи» з порадами щодо сімейного життя (т. а.с.67-70).

Після смерті ОСОБА_3 позивач оплачувала послуги з його поховання, що підтверджується договором про надання послуг від 10 квітня 2018 року та копією накладної від 10 квітня 2018 року (т.1 а.с.98,99).

З фотоілюстрацій (т.1 а.с.62-66), за твердженням позивача, підтверджується, що в період часу з 2003 по 2018 роки вона та ОСОБА_3 разом відпочивали, відвідували друзів, святкували дні народження.

Однак, вказані фотоілюстрації суд не може прийняти в якості належних доказів, оскільки з фотоілюстрацій не вбачається дати та часу, коли вони були здійснені, окрім власноручного зазначення року позивачем. В той же час, суд об`єктивно позбавлений можливості перевірити також осіб, які на них зображені.

В матеріалах цивільної справи містяться також копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг за період з 2008-2017 роки (т.1 а.с.36-53). Проте, зі змісту даних квитанцій вбачається, що вони оплачені від імені ОСОБА_3 та, водночас, з них не вбачається, що оплату вказаних квитанцій було здійснено саме ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначені показання свідків та письмові докази, які мітяться в матеріалах цивільної справи, суд погоджується з твердженням ОСОБА_1 стосовно того, що починаючи з 2000 року та по день смерті ОСОБА_3 вони проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 розірвав попередній шлюб з ОСОБА_8 лише 30 серпня 2004 року, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (т.1 а.с.117).

Тому факт проживання позивача та ОСОБА_3 однією сім`єю належить встановити саме з 31 серпня 2004 року та по день смерті ОСОБА_3 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

6.2. щодо позовної вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування.

З довідки про причину смерті до форми №106/о №86 від 10 квітня 2018 року встановлено, що ОСОБА_3 помер внаслідок двобічної субтотальної пневмонії, ішемічної хвороби серця (т.1 а.с.18-19).

ОСОБА_3 мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, був інвалідом ІІ групи загального захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС довічно. Вказані обставини підтверджуються копією виписки із акта огляду МСЕК серії КИО-1 №306349 від 09 липня 2008 року (т.1 а.с.27).

З копій виписок з історії хвороби встановлено, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:

20 серпня по 12 вересня 1990 року в Київському інституті кардіології ім. Н.Д. Стражеска з діагнозом вегето судинна дистонія по гіпертонічному типу - пароксизмальний перебіг, синдром гіпертензивного серця, хронічний гастродуоденіт (т.1 а.с.20);

10 вересня по 30 жовтня 1998 року в Київській міській психоневрологічній лікарні №3 з діагнозом: органічне ураження головного мозку судинного ґенезу, стійкий виражений церебрастенічний синдром (т.1 а.с.22);

23 липня по 19 серпня 2002 року в науковому центрі радіаційної медицини з діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ст. кризовий перебіг, дисциркуляційна енцефалопатія 2 ст. з ХНМК в судинах вбб з цефалгічним та вестибулярним синдромом при РЦАС з частими симпато-адреналовими кризами. ІХС стенокардія, атеросклуротичний кардіосклероз (т.1 а.с.23);

19 червня по 08 липня 2005 року на стаціонарному лікуванні в інституті клінічної радіології відділені неврології з діагнозом: ранній церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. субкомпенсації, ХНМК в вбб прогресуюча форма протікання з розсіяною мікроочаговою симптоматикою хр., гастродуоденіт в ст. нр. стійкий виражений церебрастенічний синдром, гіпертонічна хвороба 2 ст. кризовий перебіг (т.1 а.с.21);

24 січня по 01 лютого 2008 року в Київській обласній лікарні з діагнозом: гіпертонічна хвороба, гіпертонічна ангіопатія сітківки, міокардіодистрофія дисметаболічного генезу, ожиріння аліментарно конституціонального генезу ІІ ст.(т.1 а.с.24);

16 по 18 листопада 2011 року в центрі патології ЛОР органів КЛ «Феофанія» з діагнозом: хронічний гіпертрофічний риніт, ронхопатія (т.1 а.с.29);

19 по 26 листопада 2014 року в Київській обласній лікарні з діагнозом: гострий лівобічний орхоепідидиміт (т.1 а.с.30).

Аналізуючи вказані виписки з історії хвороби суд погоджується з доводами представника відповідача ОСОБА_5 стосовно того, що між перебуванням на стаціонарному лікуванні ОСОБА_3 проходили цілі роки, а саме лікування не мало систематичного та постійного характеру.

Крім цього, з показань свідків не встановлено того, що ОСОБА_3 в період з 31 серпня 2004 року та по день смерті потребував стороннього догляду, матеріального забезпечення чи іншої допомоги. Крім цього, ОСОБА_3 не перебував у безпорадному стані внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби або каліцтва.

Вказані обставини підтверджуються наступними доказами: довідкою про те, що ОСОБА_3 дійсно перебував на обліку в Бориспільському об`єднаному УПФ з 18 вересня 1995 року та отримував пенсію за віком у розмірі 4443 гривні 20 копійок (т.1 а.с.182); розмір його пенсії станом на квітень 2018 року становив 5387 гривень 73 копійки (т.1 а.с.181).

В той час як згідно відомостей ГУ ДФС у Київській області встановлено в період з 01 січня 2000 року по 30 червня 2019 року ОСОБА_1 мала стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Разом з цим, в період з липня 2016 року по серпень 2017 року позивач не працювала, відомості про її дохід у вказаний період відсутні (т.1 а.с.226-228)

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 самостійно матеріально забезпечував умови свого життя та не потребував стороннього догляду, а також не перебував у безпорадному стані.

Тому у задоволенні позовної вимоги про надання ОСОБА_1 права на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом, слід відмовити.

6.3. щодо позовної вимоги про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку у цьому майні.

Встановлено, що протягом часу проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 набув право власності на садовий будинок АДРЕСА_2 .

Враховуючи ту обставину, що судом встановлений факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 31 серпня 2004 року по 09 квітня 2018 року, тобто ОСОБА_3 набув право власності на спірний садовий будинок через шість місяців після початку проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 .

В той час з показань свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_2 вбачається, що вони відвідували ОСОБА_3 у вказаному садовому будинку, який станом на 1995 рік вже був збудований.

Крім цього, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 приймала участь у витратах, пов`язаних з будівництвом садового будинку АДРЕСА_2 , а також те, що саме завдяки її особистій праці разом з ОСОБА_3 було здійснено будівництво зазначеного будинку.

З копії державного акта на право власності на земельну ділянку (т.1 а.с.189-190) вбачається, що спірна земельна ділянка була набута ОСОБА_3 внаслідок приватизації в межах норм безоплатної приватизації.

У зв`язку з цим, суд погоджується з доводами відповідача з приводу того, що спірна земельна ділянка не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тому судом не встановлено підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на частку садового будинку АДРЕСА_2 та частку земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :03:004:0116 з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 .

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій (т.1 а.с.1,2) вбачається, що при пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2741 гривень 11 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений частково. Тому з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.1259 ЦК України, ч.2, ч.4 ст.3, ст.60, ст.74 СК України, ч.1 та ч.3 ст.77, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 та ч.2 ст.89, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 31 серпня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 27 лютого 2023 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський