Справа № 545/6408/22
Провадження № 2/545/656/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Багно Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Полтавського районного суду Полтавської області у м.Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12432,90 гривень, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до Полтавського районного суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12432,90 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.03.2011 року у сумі 12432,90 грн., яка складається з наступного: 11013,88 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11013,88 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1419,02 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Також банк просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2481,00 грн. зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору від 28.03.2011 року ОСОБА_3 отримала від ПриватБанку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 8000,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.12.2020 року. На день її смерті заборгованість за кредитним договором становила 12432,90 грн. яка складається з наступного:

11013,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту,

в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту;

11013,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

1419,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн. - заборгованість з відсотками на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України;

0,00 грн. - нарахована пеня;

0,00 грн. - нараховано комісії.

АТ КБ «ПриватБанк» у своїй заяві посилається на те, що згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вони є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 . Таким чином кредиторові належить право пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, передбаченому договором.

У порушення ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року позовну заяву АТ КБ «Приват Банк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

В матеріалах справи наявне клопотання від представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, не повідомили суд про причини своєї неявки, відзив не подали.

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 28 березня 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н у спосіб підписання анкети-заяви позичальника, за яким останньою отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому було збільшено до 8000 грн. (а.с.24)

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

ОСОБА_3 померла, що підтверджується ухвалою Полтавського районного суду від 22.12.2020 року, в якій міститься відмітка про смерть ОСОБА_3 28.04.2020 року актова запис №36)

Згідно з наданим банком до позову розрахунком заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором станом на день її смерті становить 12432,90 грн. яка складається з наступного: 11013,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11013,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1419,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

21 червня 2022 року АТ КБ «Приватбанк» направляло на адресу Полтавської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора, датовану 21.06.2022 року, в якій просило довести до відома спадкоємців померлої ОСОБА_3 про їх обов`язки, передбачені в ст. 1282 ЦК України, і про результати повідомити банк. У відповіді на вказаний вище запит банку від 04.08.2022 року державна нотаріальна контора повідомила позивача про доєднання претензії до матеріалів спадкової справи (а.с. 65).

17 серпня 2022 року банк направляв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцам ОСОБА_3 , листи-претензії з інформацією кредитодавця, що вони як спадкоємці боржника прийняли спадщину як особи, які постійно проживали разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, та про необхідність погашення боргу спадкодавця в межах спадкового майна (а.с. 66,67).

З відповіді Полтавської районної нотаріальної контори №9-4/01-16 від 07.03.2023 року вбачається, що спадкову справу № 261/2020 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено за претензіями кредитора АТ «Альфа-Банк» та «Приватбанк». Наявність про фізичних осіб спадкоємців-відсутня.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, як зазначалося вище, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з спадкоємців позичальника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №б/н від 28 березня 2011 року в розмірі 11013,88 грн, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що на момент смерті ОСОБА_3 відповідачі були зареєстровані разом з нею та не зверталися із заявами про відмову від спадщини.

Разом з тим, факт реєстрації місця проживання відповідачів і боржника за однією адресою не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

АТ КБ «Приватбанк» не надав суду належних та допустимих доказів того, що після смерті позичальника ОСОБА_3 залишилося будь-яке нерухоме або рухоме майно, а також розміру його вартості. АТ КБ «Приватбанк» не подавало суду клопотань про витребування відповідних доказів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи недоведеність позивачем обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємців померлого обов`язку повернути борг кредитору спадкодавця, в тому числі щодо наявності, об`єму, вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , у межах якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором, суд вважає, що заявлені ПриватБанком позовні вимоги є необґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2 481,00 грн судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 608, 1054, 1218, 1231, 1281, 1282, 1268 ЦК України,ст.ст.12,13,76,81,89,130,141,223,263-266,280-282ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12432,90 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Полтавським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Полтавському апеляційному суду через Полтавський районний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://pl.pl.court.gov.ua/sud1625

Суддя: Л. В. Богомолова