Справа №:755/6432/22
Провадження №: 2-сз/755/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про повернення судового збору у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу щодо стягнення боргу за спожиту електричну енергію з боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 було відмовлено у видачі судового наказу за вказаною заявою.

Разом з тим, у січні 2023 року до суду надійшла заява представника заявника - ТОВ «Київські енергетичні послуги» про повернення судового збору у даній справі, сплаченого при подачі зазначеної заяви щодо видачі судового наказу, в розмірі 248,10 грн.

Так, вивчивши матеріали справи та заяви, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» чітко визначено перелік підстав, відповідно до яких повертається сплачена сума судового збору.

Зокрема, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, варто зауважити, що згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй заяві заявник просить повернути йому сплачений судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу, посилаючись на положення п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено повернення судового збору особі, що його сплатила за ухвалою суду, в разі відмови у відкритті провадження в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Однак, слід зауважити, що за наслідками розгляду даної заяви ТОВ «Київські енергетичні послуги» ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 серпня 2022 року заявнику було відмовлено, саме у видачі судового наказу, а не у відкритті провадження у даній справі, так як зазначена процесуальна дія не передбачена при розгляді заяв щодо видачі судового наказу в порядку наказного провадження.

Так, зокрема, розділом ІІ ЦПК України (Наказне провадження), встановлено порядок розгляду заяв про видачу судового наказу.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Тобто з огляду на положення зазначеної статті така стадія судового процесу, як відкриття провадження або відмова у його відкритті за заявою про видачу судового наказу - не визначена нормами закону. Крім того, постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, за наслідками розгляду заяви про видачу судового наказу, суперечить вимогам, викладених у ч. 2 ст. 167 ЦПК України.

В той же час, суд зазначає, що вказані судові рішення щодо відмови у видачі судового наказу та відмови у відкритті провадження - не є тотожними поняттями та є різними процесуальними документами, порядок та підстави ухвалення яких визначений нормами цивільно-процесуального кодексу України.

Так, з врахуванням викладеного, а також того, що за результатами розгляду даної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - було постановлено ухвалу про відмову у видачі судового наказу, з огляду на положення ч. 2 ст. 164 ЦПК України, суд не вбачає підстав для повернення заявнику судового збору в розмірі 248,10 грн., який був сплачений ним за подання наведеної заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про повернення судового збору, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про повернення судового збору у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк