ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/878/22Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М.
Провадження № 22-ц/817/194/23 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17 березня 2023 року м. Тернопіль

Cуд апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Шевчук Г. М.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Скалатської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2022 року.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для оплати судового збору в розмірі 2560,95 грн.

29 грудня 2022 року вказану ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства було надіслано апелянту рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримала 30 грудня 2022 року.

Станом на 17 березня 2023 року апелянт у встановлений судом строк вимог ухвали суду не виконав.

Відповідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Враховуючи, що до цього часу вимоги ухвали Тернопільського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року не виконані, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст.185, 357 ЦПК України суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2022 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: