ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/324/22

Головуючий у першій інстанції - Карапиш Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/266/23

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Агрогмирянське»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер»,

на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2022 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 10.11.2022, м. Ічня,

в с т а н о в и в:

10.10.2022 представник Фермерського господарства «Агрогмирянське» (далі за текстом - ФГ «Агрогмирянське») та ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко О.В. звернувся до суду з заявами про компенсацію Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер» (далі за текстом - СТОВ «Інтер») понесених ФГ «Агрогмирянське» та ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі по 10100 грн 00 коп. Ці заяви обґрунтовано тим, що заздалегідь необґрунтований позов СТОВ «Інтер» до ОСОБА_1 та ФГ «Агрогмирянське» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки залишено без розгляду, що є підставою в силу ч. 5 ст. 142 ЦПК України для компенсації відповідачам витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Необґрунтованість позову доводиться приховуванням СТОВ «Інтер» факту повідомлення його (товариства) ОСОБА_1 за 3 місяці до закінчення укладеного останніми договору оренди землі про небажання ОСОБА_1 укладання нового договору оренди та долучення товариством до позовної заяви підробленої додаткової угоди до договору оренди землі.

Оскаржуваною ухвалою заяви представника ОСОБА_1 та ФГ «Агрогмирянське» - адвоката Сидоренка О.В. задоволено частково: стягнуто із СТОВ «Інтер» на користь ОСОБА_1 та ФГ «Агрогмирянське» витрати на правову допомогу в розмірі 5100 грн 00 коп. кожному. Постановляючи її, суд І інстанції виходив з того, що:

- СТОВ «Інтер» подано залишений судом за його ж заявою без розгляду безпідставний позов, що випливає з ненадання СТОВ «Інтер» суду повідомлення орендодавця про законне небажання укласти з цим товариством нових договорів оренди, проекти яких були надіслані ОСОБА_1 у жовтні 2021 р., у долученні до позовної заяви копії додаткової угоди від 10.12.2021, яка не має законної сили, так як вона укладена без відома орендодавця, що вказує на створення представником позивача штучних доказів;

- позивачем не наведено заперечливих доказів щодо таких дій, які створюють безпідставність позову та очевидність штучного його характеру;

- відповідачами доведено факт понесення ними витрат на правничу допомогу, проте суд, визначаючи розмір їх відшкодування, виходив із обсягу вчинених їхнім представником дій в межах проведеного судового розгляду, доведеності необхідності вчинення цих дій, а також виходячи з засад співмірності, розумності та справедливості.

В апеляційній скарзі представник СТОВ «Інтер» - адвокат Жидкий А.М. просить скасувати вказану ухвалу і постановити рішення про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ФГ «Агрогмирянське» про відшкодування їм витрат на правову допомогу. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- процесуальним законом не визначено поняття неправильних (необґрунтованих) дій сторони. Не може свідчити про необґрунтовані дії позивача саме по собі пред`явлення позову, що є його суб`єктивним правом та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, які гарантовано ст. 55, 124 Конституції України;

- подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду також не є необґрунтованими діями СТОВ «Інтер», оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, який не містить обмежень у його реалізації;

- суд І інстанції у своїй ухвалі безпідставно посилається на постанову Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 359/9512/17;

- висновок місцевого суду про те, що недолучення до позовної заяви листа-повідомлення ОСОБА_1 про небажання укласти договір оренди та долучення до неї копії проекту цього договору є зловживанням процесуальними правами та свідчить про подання безпідставного позову, суперечить чинному законодавству і є передчасним на стадії підготовчого засідання;

- ненадання (надання) окремих доказів до позову не може свідчити про зловживання позивачем своїми процесуальними правами у розумінні п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України. Докази дій, що можуть бути згідно з цією нормою права розцінені як зловживання стороною позивача, відсутні;

- підстав вважати подання СТОВ «Інтер» завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, немає, оскільки СТОВ «Інтер» на підтвердження своєї позиції надані відповідні документи до позову;

- оскаржувана ухвала постановлена з порушенням строків, визначених ч. 6 ст. 142 ЦПК України.

У судовому засіданні представник СТОВ «Інтер» - адвокат Жидкий А.М. підтримав апеляційну скаргу, а представник ФГ «Агрогмирянське» та ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко О.В. (у режимі відеоконференції) просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд не знаходить підстав для її задоволення.

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і наявні у справі докази, суд доходить таких висновків.

В силу ст. 264 ЦПК України, визнати позов необґрунтованим можна лише у разі його вирішення по суті. Проте позов, що був предметом судового розгляду в цій справі, по суті не розглядався.

29.09.2022 представник СТОВ «Інтер» - адвокат Жидкий А.М. подав до суду заяву, в якій просив на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити без розгляду позов СТОВ «Інтер» до ФГ «Агрогмирянське» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (арк. 112-113). Аналізуючи цю заяву, апеляційний суд доходить такого:

- відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України, вона за своєю правовою природою є заявою з процесуальних питань;

- у п. 5 ч. 1 ст. 183 цього Кодексу зазначено, що будь-яка письмова заява повинна містити підстави. У заяві, про яку йдеться, є посилання на п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яка передбачає абсолютне право позивача до початку розгляду справи по суті подати заяву про залишення позову без розгляду. Проте заява, яка аналізується, є безмотивною: в ній відсутнє будь-яке обґрунтування (наведення обставин та причин), що зумовлює (спричиняє) необхідність залишення позову без розгляду. Тож апеляційним судом встановлено, що заява про залишення позову СТОВ «Інтер» без розгляду не містить обґрунтування, чому (з якої причини) позовною стороною вирішено скористатися правом, яке їй надано п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Крім того, в усіх наявних у справі документах, поданих позовною стороною, в тому числі і в апеляційній скарзі, не міститься інформації, яка дала б суду підстави констатувати, що залишення СТОВ «Інтер» поданої ним позовної заяви без розгляду можна розцінити як обґрунтовані дії цього товариства.

Безмотивність заяви про залишення позову без розгляду в силу п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є перешкодою для її задоволення. Проте в силу припису ч. 5 ст. 142 цього Кодексу мотиви та підстави залишення позовної заяви без розгляду мають юридичне значення для вирішення питання щодо компенсації відповідачеві понесених ним у справі судових витрат.

На підставі наведених у попередніх двох абзацах норм права описані вище обставини процесуальної поведінки позовної сторони доводять апеляційний суд висновку, що залишення позову без розгляду спричинене необґрунтованими її діями.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача протягом 15 днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду.

СТОВ «Інтер» не оскаржується розмір визначених судом І інстанції судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідачів.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються виходячи з вищеописаних обставин, встановлених у справі, і визначених відповідно до них правовідносин. Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням строків, визначених ч. 6 ст. 142 ЦПК України, не є підставою для її задоволення, оскільки така підстава відсутня у вичерпному переліку підстав скасування рішень суду І інстанції, що міститься у ст. 376-378 ЦПК України.

Законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали перевірено у межах доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер» залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 листопада 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови.

Головуючий: Судді: