Постанова

Іменем України

15 березня 2023 року

м. Київ

справа № 463/8608/19

провадження № 61-9906св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

третя особа - Львівська міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року у складі судді Грицка Р. Р. та постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Ванівського О. М., Крайник Н. П.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» (далі - ОСББ «Кайзервальд-Львів»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Львівська міська рада про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права користування земельною ділянкою.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співвласниками кв. АДРЕСА_1 . Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 є співвласниками кв. 2 , а відповідач ОСОБА_6 є власником кв. 1 .

У 1997 році у буд. АДРЕСА_4 створено ОСББ «Кайзервальд-Львів», якому на підставі ухвали Львівської міської ради № 85 від 05 листопада 1998 року передано у постійне користування для обслуговування буд. АДРЕСА_4 земельну ділянку площею 0,16 га та видано державний акт на право користування землею серії ЛВ 50602020 від 22 липня 1999 року.

03 вересня 2001 року ОСББ «Кайзервальд-Львів» укладені з позивачами та відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 договори № 1-4 про спільну діяльність, за умовами яких сторони договорів зобов`язались спільно діяти для будівництва та введення в експлуатацію триповерхового двохсекційного житлового будинку на земельній ділянці на АДРЕСА_4 .

01 жовтня 2002 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради ОСББ «Кайзервальд-Львів» видано дозвіл на виконання будівельних робіт. Після завершення будівельних робіт, Управлінням комунальної власності Львівської міської ради видано наказ про оформлення права спільної часткової власності на новостворене нерухоме майно за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . На підставі зазначеного наказу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на 42/100 частин новоствореного житлового будинку.

Після присвоєння частинам новозбудованого двоквартирного індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_4 окремих поштових адрес - № 21 та № 23 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2011 році отримали свідоцтво про право власності на житловий буд. АДРЕСА_4 загальною площею 292,0 кв. м, який розташований на земельній ділянці комунальної власності, що перебуває у постійному користуванні відповідача ОСББ «Кайзервальд-Львів».

Аналогічно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житловий буд. АДРЕСА_6 загальною площею 400,4 кв. м.

З часу завершення у 2010 році будівництва буд. АДРЕСА_6 склався такий порядок користування земельною ділянкою 0,16 га, який відображено у плані земельної ділянки в технічному паспорті від 20 червня 2011 року на житловий буд. АДРЕСА_6 .

У 2012 році між ОСББ «Кайзервальд-Львів», позивачами та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було досягнуто згоди щодо вилучення частин земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні в ОСББ «Кайзервальд-Львів», на користь співвласників буд. 21 та 23 для обслуговування цих будинків. 09 лютого 2012 року ОСББ «Кайзервальд-Львів» звернулося до Львівського міського голови із заявами про надання згоди на вилучення двох частин земельної ділянки орієнтовно площею по 0,06 га кожна для оформлення прав на ці ділянки за співвласниками буд. АДРЕСА_6 . З урахуванням відповідного звернення ОСББ «Кайзервальд-Львів», Львівською міською радою було надано позивачам та відповідачам ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дозволи на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на відповідні земельні ділянки.

Однак, внаслідок конфлікту, що виник між співвласниками буд. АДРЕСА_6 , процес приватизації позивачами частини земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні ОСББ «Кайзервальд-Львів», для обслуговування будинку та господарських споруд АДРЕСА_4 не завершено.

Зазначили, що відповідно до статті 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в містах не більше 0,10 га. Проте, формування земельної ділянки розміром 0,10 га для обслуговування житлового буд. 21 та належних до нього господарських споруд є неможливим, так як призвело б до порушення прав співвласників буд. АДРЕСА_6 .

Відповідно до висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року пропонується виділити в користування позивачам для обслуговування житлового буд. АДРЕСА_4 земельну ділянку площею 0,0548 га, з такими розмірами по периметру в метрах (по ходу годинникової стрілки) по контуру від АДРЕСА_7 ; по межі поділу 25,20; 2,48; 18,00; по контуру 13,33; по межі поділу 23,92; 1,15; по житловому будинку (стінах); по межі поділу - 1,15; 2,67.

Позивачі вважають, що у передбаченому законом порядку, з відома та згоди користувача земельної ділянки, набули право власності на буд. АДРЕСА_4 , який розташований на земельній ділянці комунальної власності, що перебуває у постійному користуванні відповідача ОСББ «Кайзервальд-Львів». Чинним ЗК України не передбачено право постійного користування землею фізичними особами для обслуговування житлового будинку, а лише можливість отримання у власність шляхом безоплатної приватизації або викупу, або отримання в користування на умовах оренди. Тому позивачі вважали, що повинно бути припинено право відповідача ОСББ «Кайзервальд-Львів» на постійне користування частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування належного їм житлового буд. АДРЕСА_4 .

Позивачі просили:

визнати припиненим право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» земельною ділянкою, площею 0,1644 га, за адресою: АДРЕСА_4 , згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЛВ № 50602020 від 22 липня 1999 року, в частині земельної ділянки, площею 548,0 кв. м з такими розмірами по периметру в метрах (по ходу годинникової стрілки): по контуру від АДРЕСА_7 ; по межі поділу 25,20; 2,48; 18,00; по контуру 13,33; по межі поділу 23,92; 1,15; по житловому будинку (стінах); по межі поділу - 1,15; 2,67 - (згідно таблиці № 1 додатку 2 до висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року);

визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування земельною ділянкою, площею 548,0 кв. м з такими розмірами по периметру в метрах (по ходу годинникової стрілки): по контуру від АДРЕСА_7 ; по межі поділу 25,20; 2,48; 18,00; по контуру 13,33; по межі поділу 23,92; 1,15; по житловому будинку (стінах); по межі поділу - 1,15; 2,67 - (згідно таблиці № 1 додатку 2 до висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року) для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_4 , - до моменту її передачі у власність або у користування на умовах оренди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Львівською міською радою.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано припиненим право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» земельною ділянкою, площею 0,1644 га, за адресою: АДРЕСА_4 , згідно державного акту на право постійного користування землею Серії ЛВ № 50602020 від 22 липня 1999 року, в частині земельної ділянки, площею 536,5 кв. м з такими розмірами по периметру в метрах (по ходу годинникової стрілки): по контуру від АДРЕСА_7 ; по межі поділу 25,20; 2,89; 17,90; по контуру 12,50; по межі поділу 23,93; 1,15; по житловому будинку (стінах); по межі поділу - 1,15; 2,67 - (згідно висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з ОСББ «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог мотивоване тим, що позивачами належними, допустимими та достовірними доказами доведено ту обставину, що вони з відома, згоди та безпосередньої участі відповідачів ОСББ «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в передбаченому законом порядку набули право власності на житловий буд. АДРЕСА_4 , який розташований на земельній ділянці комунальної власності, що перебуває у постійному користуванні відповідача ОСББ «Кайзервальд-Львів».

Суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням загальної площі земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні ОСББ «Кайзервальд-Львів», наявність на цій земельній ділянці трьох житлових будинків, встановленого між сторонами у справі фактичного порядку користування земельною ділянкою, висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року щодо технічної можливості виділення для обслуговування належного позивачам житлового буд. АДРЕСА_4 частини земельної ділянки площею 536,5 кв. м, яка перебуває у їх фактичному користуванні, відповідно до пункту «е» статті 141 ЗК України підлягає припиненню право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» частиною земельної ділянки площею 536,5 кв. м, що перебуває у фактичному користуванні співвласників буд. АДРЕСА_4 .

Також суд першої інстанції вказав, що припиненням права постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» зазначеною частиною земельної ділянки, не порушуються права та охоронювані законом інтереси ОСББ «Кайзервальд-Львів», оскільки останнє надавало згоду на будівництво житлового буд. АДРЕСА_4 та реєстрацію права власності на цей будинок за позивачами, а з часу будівництва житлового буд. АДРЕСА_4 та введення його в експлуатацію фактично цією частиною земельної ділянки не користується. Не порушуються при цьому і права та охоронювані законом інтереси співвласників буд. АДРЕСА_6 відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки припиненням права постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» частиною земельної ділянки площею 536,5 кв. м, що перебуває у фактичному користуванні співвласників будинку АДРЕСА_4 , не змінюється порядок користування тією частиною земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні співвласників буд. АДРЕСА_6 .

Рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачами права користування земельною ділянкою, щодо якої припинено право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів», для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_4 , до моменту її передачі третьою особою позивачам у власність або у користування на умовах оренди, мотивоване тим, що задоволення такої позовної вимоги суперечило б принципу правової визначеності, оскільки позивачі просять визнати за ними фактично не передбачене законом право тимчасового користування земельною ділянкою, з визначенням строку такого тимчасового користування посиланням на подію, яка не є такою, що має неминуче настати.

Крім того, обраний позивачами спосіб захисту є неефективним, оскільки у разі припинення права постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» частиною земельної ділянки площею 536,5 кв. м, що перебуває у фактичному користуванні позивачів, останні вправі без отримання згоди ОСББ «Кайзервальд-Львів» реалізувати свої права щодо цієї земельної ділянки шляхом набуття права власності або права користування цією земельною ділянкою на умовах оренди в порядку, передбаченому статтями 118, 124 ЗК України.

Суд апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_5 , покликаючись на неправомірність висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості поділу земельної ділянки, що перебуває у власності ОСББ, іншого висновку експертизи з приводу спірних питань, не надала.

Суд апеляційної інстанції вважав, що рішення №2 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 25 травня 2022 року щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_7 , не спростовує висновки проведеної експертизи №11/09-19я, оскільки на момент розгляду справи скаржниками не спростовано правильність висновків експертизи і на їх спростування не надали належних доказів з своєї сторони. Окрім цього, колегія суддів зазначила, що у ОСББ «Кайзервальд-Львів» до моменту ухвалення оспорюваного рішення - 22 червня 2021 року не виникало необхідності в такому зверненні в якості спростування чи підтвердження своїх заперечень щодо безпідставності позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2022 року ОСОБА_5 подала касаційну скаргу, в якій просила рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року скасувати; ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не правильно визначили вид судочинства, оскільки позивачі є співвласниками ОСББ «Кайзервальд-Львів», тому спір між ними та ОСББ «Кайзервальд-Львів» слід вирішувати в порядку господарського судочинства; вважає, що в даному випадку Львівська міська рада повинна бути відповідачем по справі; суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки вимоги позивачів про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права користування земельною ділянкою містять ознаки вартісного, грошового вираження та свідчить про їх майновий характер, ціна земельної ділянки перевищує 250 прожиткових мінімумів; відповідачі не були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, адже судових повісток з викликом на 22 червня 2021 року жоден з відповідачів не отримував, що залишено поза увагою суду апеляційної інстанції; позивачі не звертались до місцевого органу з питання виділу їм земельної ділянки в приватну власність до їх житлового буд. АДРЕСА_4 , а одразу звернулись до суду, тобто, на думку ОСОБА_5 , у справі відсутній предмет спору; державний акт ОСББ (як цілісний документ) є дійсним, жодних змін (рішень) місцевим органом не приймалось, державний акт не містить інформацію про присвоєння кадастрового номера ні в цілому, ні тим більше в тій її частині, яка була виділена судами, проте позивачі вже розпочали виготовлення технічної документації по встановленню і відновлення меж на місцевості на частину земельної ділянки ОСББ площею 536,5 кв. м, в результаті чого порушуються права співвласників (відповідачів) житлового будинку на прибудинковій території; суд першої інстанції не зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 463/2495/17, яка перебуває на розгляді у Верховному Суді, у якій оскаржуються договори про спільну діяльність, на підставі яких виникло право власності на буд. 21 у позивачів і в разі прийняття рішення з цього питання на користь відповідачів це буде підставою для скасування самого права власності позивачів на буд. 21 ; експертний висновок, на які покладаються суди в оскаржуваних рішеннях, не може братися за основу, оскільки він виготовлений на замовлення позивачів (з поставленими запитаннями до експерта, які лише вигідні стороні позивача), без будь-яких аргументованих пояснень відповідачів, зокрема юридичної особи ОСББ, на праві постійного користування в якої з 1998 року перебуває земельна ділянка за адресою АДРЕСА_4 ; вказує, що для проведення експертного дослідження експерту стороною позивачів було надано три технічних паспорти, проте експертом використано лише один з них - технічний паспорт на буд. АДРЕСА_6 станом на 20 червня 2011 року (в якому помилково нанесена умовна межа між будинками 21 та 23 та між будинками 19 та 21 , вказаний металевий паркан на бетонній основі, якого там немає ще з 2016 року), який втратив чинність ще 04 жовтня 2016 року, у зв`язку з виготовлення цієї дати нового; експертом свідомо не зроблено фото частини земельної ділянки на якій нібито нанесена розділяюча межа між буд. 21 та 23 ; суд не взяв до уваги того, що позивачам належить житловий буд. 21 , загальною площею 292 кв. м, при цьому відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належить житловий буд. 23 , загальною площею 503 кв. м, але при цьому позивачі просять поділити земельну ділянку на три майже рівні за своїми площами частини; вказує, що схема розподілу земельної ділянки з таблиці № 2 (додаток №2) до зазначеного висновку експерта не може бути використана, оскільки такий розподіл унеможливлює (в разі потреби) проїзд пожежної техніки (пожежного автомобіля) з боку саду до буд. 23 , а також ця схема не відповідає нормам ДБН В.2.3.-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», відповідно до яких ширина проїзду має бути не менше 2,75 м; також зазначає, що за зверненням відповідачів судового експерта ОСОБА_7 притягнуто до дисциплінарної відповідальності; встановлені в оскаржуваних рішеннях обставини про те, що позивачі та відповідачі збудували на земельній ділянці та ввели в експлуатацію триповерховий двохсекційний житловий будинок не відповідає дійсності, оскільки будувало та вводило в експлуатацію цей будинок юридична особа ОСББ; в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції зазначено, що розпорядження № 257 від 18 травня 2011 року про присвоєння окремих будинкових номерів 21 та 23, видане для буд. 19 , хоча його видано для буд. 19а; щодо двох нотаріальних заяв голови ОСББ від 09 лютого 2012 року про згоду на вилучення земельної ділянки в користування позивачам ОСОБА_8 та відповідачам ОСОБА_9 , зазначає, що вони є недійсними, оскільки з цього питання не проводилися загальні збори ОСББ; наданий під час перегляду справи в апеляційному порядку висновок експерта ОСОБА_10 не може бути взятий до уваги судом, оскільки не був предметом дослідження в суді першої інстанції; судом першої інстанції не досліджувалося питання виникнення (наявність) права власності на спірну земельну ділянку у позивача.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить про те, що судові рішення оскаржуються в частині задоволення позовних вимог, тому в іншій частині не оскаржуються та в касаційному порядку не переглядаються.

Аргументи інших учасників справи

У січні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на касаційну скаргу, у якому просили рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року залишити без змін; касаційну скаргу залишити без задоволення.

В обґрунтування відзиву вказують, що відповідачі покликаючись на неправомірність висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року, зазначають про неможливість поділу земельної ділянки, що перебуває у власності ОСББ, однак на момент розгляду справи відповідачами не спростовано правильність висновку експертизи; рішення №2 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 25 травня 2022 року щодо розгляду питання дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_7 , було прийнято після ухвалення судом першої інстанції рішення; зазначають, що їх права порушені тим, що вони не можуть переоформити документи на землекористування, в тому числі як учасника ОСББ; вказують, що через відсутність кадастрового номеру у спірної земельної ділянки, вже 12 років позивачі і відповідачі, які є власниками двох приватних буд. 21 та 23 відповідно, які знаходяться на території ОСББ, не сплачують земельний податок; зазначають, що неможливо оцінити земельну ділянку без кадастрового номера, яка є в комунальній власності Львівської міської ради і надана в постійне користування; щодо неповідомлення відповідачів про дату розгляду справи зазначають, що суд розглядав багато справ за участю ОСОБА_5 і жодного разу в жодному із засідань вона не була присутня особисто, замість неї судові засідання відвідує її представник ОСОБА_11 ; вказують, що порядок користування земельною ділянкою, крім висновків експертів № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року та № 32/22 від 16 червня 2022, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У лютому 2023 року ОСББ «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали відповідь на відзив та доповнення до відповіді на відзив.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 463/8608/19, витребувано з суду першої інстанції цивільну справу № 463/8608/19, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зупинення дії рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року.

У січні 2023 року матеріали цивільної справи № 463/8608/19 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у задоволенні клопотання ОСББ «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 грудня 2022 року підставами касаційного оскарження судових рішень, заявник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме: пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України - суд апеляційної інстанції не врахував висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 32/563, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 26 лютого 2020 року у справі № 473/2005/19, від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, у постановах Верховного Суду від 18 червня 2020 року у справі № 148/1660/15-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 904/6059/19, від 17 лютого 2021 року у справі № 757/2524/16-ц, від 31 березня 2021 року у справі № 686/20396/15-ц, від 03 серпня 2022 року у справі № 463/3337/17; пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України - відсутній висновок Верховного Суду щодо методики поділу земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності міської ради і на праві постійного користування у юридичної особи; пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України - суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_5 , належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - суди попередніх інстанцій не врахували преюдиційні обставини, встановлені у справі № 463/2495/17, у якій оскаржуються договори, на підставі яких у позивачів виникло право власності на будинок АДРЕСА_4 , не досліджено інші письмові докази; пункт 2 частини третьої статті 411 ЦПК України - суди попередніх інстанцій розглянули справу у порядку спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки позовні вимоги про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права користування зазначеним майном мають вартісну грошову оцінку, ураховуючи, що вартість спірної земельної ділянки перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України - суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів, а саме висновку експерта від 30 вересня 2019 року, під час складання якого враховано нечинний технічний паспорт на будинок АДРЕСА_6 від 20 червня 2011 року, також зазначений висновок складено у порушення Земельного кодексу України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Державних будівельних норм та Методичних рекомендацій по проведенню судово-будівельних експертиз з приводу порушення меж суміжного землекористування, що підтверджується рішенням дисциплінарної плати Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України від 25 травня 2022 року, яке безпідставно не приєднано судом апеляційної інстанції до матеріалів справи; нотаріальних заяв голови ОСББ «Кайзервальд-Львів» від 09 лютого 2012 року про згоду на вилучення земельної ділянки, оскільки з цього приводу не було проведено загальні збори; суд апеляційної інстанції врахував недопустимий доказ, а саме висновок експерта Бочуляка Р. П., який не був предметом дослідження у суді першої інстанції.

Фактичні обставини

Суди встановили, що позивачі є співвласниками кв. АДРЕСА_1 . Співвласниками кв. АДРЕСА_9 є відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_6 є власником кв. 1.

У будинку за адресою: АДРЕСА_4 , створено ОСББ «Кайзервальд-Львів».

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 85 від 05 листопада 1998 року, ОСББ «Кайзервальд-Львів» передано у постійне користування для обслуговування житлового буд. АДРЕСА_4 земельну ділянку площею 0,16 га та видано державний акт на право постійного користування землею Серія ЛВ 50602020 від 22 липня 1999 року.

Відповідно до договорів про спільну діяльність № 1-4 від 03 вересня 2001 року із змінами та доповненнями від 05 листопада 2001 року, укладених між ОСББ «Кайзервальд-Львів» з однієї сторони та позивачами і відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з другої сторони, сторони цих договорів зобов`язувались спільно діяти для будівництва та введення в експлуатацію триповерхового двохсекційного житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_4 , з подальшим виникненням права власності на частки в цьому будинку у позивачів та відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4

01 жовтня 2002 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради було видано ОСББ «Кайзервальд-Львів» дозвіл на виконання будівельних робіт № 541/02, а після їх завершення рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 139 від 12 лютого 2010 року погоджено акт готовності об`єкта до експлуатації від 04 лютого 2010 року.

Відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 379 від 25 серпня 2010 року, затверджено висновок від 21 червня 2010 року про визначення ідеальних часток між співвласниками, а 07 грудня 2010 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради видано наказ № 2224-Ж-Л про оформлення права спільної часткової власності на новостворений будинок за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та видано відповідні свідоцтва про право власності.

Як вбачається з розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 257 від 18 травня 2011 року та наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1946-Ж-Л від 02 листопада 2011 року, частинам новозбудованого двохквартирного індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_4 присвоєно окремі поштові адреси АДРЕСА_6 та 02 листопада 2011 року видано позивачам свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на житловий будинок АДРЕСА_4 в цілому. Зазначене свідоцтво належним чином зареєстровано, про що Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано витяги про державну реєстрацію прав № 32330977 та № 32331121 від 05 грудня 2011 року.

Відповідно до висновку експерта № 11/09-19я від 30 вересня 2019 року, запропоновано один можливий варіант виділу в користування співвласникам буд. АДРЕСА_4 для обслуговування належного їм житлового будинку та господарських споруд частини із земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 площею 0,1644 га, яка перебуває в постійному користуванні у ОСББ «Кайзервальд-Львів» на підставі державного акту на право користування землею серія ЛВ 50602020 від 22 липня 1999 року, відповідно до якого для обслуговування буд. АДРЕСА_4 виділяється земельна ділянка площею 548,0 кв. м з такими розмірами по периметру в метрах (по ходу годинникової стрілки) по контуру від АДРЕСА_7 ; по межі поділу 25,20; 2,48; 18,00; по контуру 13,33; по межі поділу 23,92; 1,15; по стінах житлового будинку; по межі поділу - 1,15; 2,67.

З технічної тички зору є можливим варіант виділу у користування співвласникам буд. АДРЕСА_4 для обслуговування належного їм житлового будинку та господарських споруд частини із земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,1644 га, яка перебуває у постійному користуванні ОСББ «Кайзервальд-Львів» на підставі Державного акту на право користування землею Серія ЛВ 50602020 від 22 липня 1999 року, відповідно до якого співвласникам буд. АДРЕСА_4 виділяється земельна ділянка площею 536,5 кв. м, яка перебуває у їх фактичному користуванні.

Позиція Верховного Суду

Щодо позовних вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2023 року у справі № 303/6290/20 (провадження № 61-3503св22) зазначено, що: «У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що «порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 червня 2022 року у справі № 914/2784/19 зазначено, що: «[…] Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами. […] відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. […] Фактично спір у справі виник не у зв`язку з наявністю порушень при створенні ОСББ, які неможливо усунути, а у зв`язку з незгодою позивача зі здійснюваною ОСББ діяльністю, а також у зв`язку з наявність спору щодо використання/поділу земельної ділянки, належної ОСББ на праві постійного користування».

У справі, що переглядається:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСББ «Кайзервальд-Львів», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому, зокрема, просили визнати припиненим право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» земельною ділянкою, площею 0,1644 га, за адресою: АДРЕСА_4 , згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЛВ № 50602020 від 22 липня 1999 року, в частині земельної ділянки, площею 548,0 кв. м;

17 лютого 1997 року ОСББ «Кайзервальд-Львів» зареєстровано як юридичну особу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який долучено до матеріалів справи, головою якого є ОСОБА_3 ;

таким чином, фактично спір у справі виник з ОСББ «Кайзервальд-Львів, щодо використання/поділу земельної ділянки, належної ОСББ на праві постійного користування;

разом з тим, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольнивши позов про визнання припиненим право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів» земельною ділянкою, площею 0,1644 га, в частині земельної ділянки, площею 536,5кв. м, не звернув увагу, що позивачами не доведено, які саме порушення його прав допущені відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

таким чином оскаржувані рішення в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 необхідно скасувати, у задоволенні позову у цій частині відмовити.

Щодо суті касаційної скарги ОСОБА_5 .

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

суди задовольнили позовні вимогита припинили право постійного користування ОСББ «Кайзервальд-Львів»;

ОСББ «Кайзервальд-Львів» судові рішення не оскаржило, тобто фактично погодилось з ними;

ОСОБА_5 в касаційній скарзі не навела доводів, яким чином оскаржені судові рішення порушують її права та інтереси.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням меж касаційного перегляду та висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2023 року у справі № 303/6290/20 (провадження № 61-3503св22), колегія суддів вважає, необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, судові рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та судового збору скасувати, відмовити у задоволенні позову в цій частині, судові рішення в частині позовних вимог про визнання припиненим право постійного користування земельною ділянкою до ОСББ «Кайзервальд-Львів» залишити без змін.

Щодо судового збору

У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням скасування оскаржуваних рішень в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та відмови у задоволенні позову в цій частині, а також залишення без змін оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою до ОСББ «Кайзервальд-Львів», на користь позивачів з ОСББ «Кайзервальд-Львів» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та судового збору скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання припиненим права користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою залишити без змін.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та постанова Львівського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року в скасованій частині втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук