ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3073/21

Провадження № 22-ц/4820/492/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, ОСОБА_2 , про скасування наказів та поновлення на роботі, за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 18 серпня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В травні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказував, що відповідно до пункту 2 наказу №390 від 12.03.2021 року Фонду державного майна України «Про вирішення кадрових питань ДП радгоспу «Колодіївський» його призначено виконувачем обов`язків директора ДП радгоспу «Колодіївський» з 12.03.2021 року до прийняття суб`єктом управління підприємством рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства або призначення директора підприємства у встановленому законодавством порядку.

Наказом відповідача № 664 від 21.04.2021 року «Про звільнення виконувача обов`язків директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський» позивача ОСОБА_1 звільнено з посади виконувача обов`язків директора підприємства 21.04.2021 року на підставі п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України - за закінченням строку договору.

Водночас наказом №665 від 21.04.2021 року «Про призначення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський» з 22.04.2021 року призначено виконувачем обов`язків директора названого підприємства ОСОБА_2 .

Позивач вважає наказ про його звільнення необгрунтованим, оскільки не настали обставини, з якими передбачалося припинення трудового договору з підстав закінчення строку.

За змістом оскаржуваних наказів позивач був звільнений з посади виконувача обов`язків директора підприємства з підстав призначення іншої особи на посаду виконувача обов`язків директора вказаного підприємства, хоча підставою мало слугувати призначення директора підприємства у встановленому порядку, на конкурсних засадах.

З цих підстав позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України №664 від 21.04.2021 року «Про звільнення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський», визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України №665 від 21.04.2021 року «Про призначення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський» та поновити ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський».

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Фонду державного майна України №664 від 21.04.2021 року «про звільнення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський».

Визнано незаконним та скасовано наказ Фонду державного майна України №665 від 21.04.2021 року «про призначення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський».

Стягнуто з Фонду державного майна України на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

В апеляційній скарзі Фонд державного майна України просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове рішення про відмову у позові. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора ДП радгоспу «Колодіївський» з 12.03.2021 року до прийняття суб`єктом управління підприємством рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства або призначення директора підприємства. Виконання обов`язків директора мало тимчасовий характер, трудові правовідносини з позивачем тривали до певної події у часі, яка настала. Отже, звільнення позивача з урахуванням змісту наказу про звільнення відповідає п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Погодившись на призначення виконуючим обов`язки директора підприємства, ОСОБА_1 мав усвідомлювати, що він виконуватиме такі обов`язки тимчасово, а отже, може бути звільнений від їх виконання на підставі наказу уповноваженого органу управління підприємством.

ОСОБА_1 не був призначений на посаду директора підприємства, а був виконуючим обов`язки директора. Водночас, посада виконуючого обов`язки директора у штатному розписі підприємства відсутня, що виключає можливість поновлення його на цій посаді, що спростовує висновок суду про його поновлення.

У відзиві ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну. Судом встановлено, що конкурсний відбір на посаду директора ДП радгосп «Колодіївський» не був проведений, а наказом від 21.04.2021 року № 665 на підприємстві замість позивача на посаду в.о. директора призначено ОСОБА_2 . Призначення у встановленому законодавством порядку керівника вказаного підприємства не відбулося, тому строк дії укладеного з позивачем трудового договору не закінчився, що свідчить про незаконність його звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними постанові від 17.06.2022 року в справі № 556/1395/21 та у постанові від 06.07.2022 року в справі № 275/404/21.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що відповідно до пункту 2 наказу №390 від 12.03.2021 року Фонду державного майна України «Про вирішення кадрових питань ДП радгоспу «Колодіївський» ОСОБА_1 призначено виконувачем обов`язки директора державного підприємства радгоспу «Колодіївський» з 12.03.2021 року до прийняття суб`єктом управління Підприємством рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства або призначення директора підприємства у встановленому законодавством порядку.

Наказом Фонду державного майна України № 664 від 21.04.2021 року «Про звільнення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський» ОСОБА_1 звільнено з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський» 21.04.2021 року на підставі пункту 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Наказом Фонду державного майна України №665 від 21.04.2021 року «Про призначення виконувача обов`язків директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський», з 22.04.2021 року призначено виконувачем обов`язків директора підприємства ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту приймання-передачі від 20.12.2019 року цілісний майновий комплекс державного підприємства радгосп «Колодіївський» зі сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України передано до сфери управління Фонду державного майна України.

Постановою Кабінету Міністрів від 03.09.2088 року № 777 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки (далі - Порядок № 777), згідно із пунктом 1 якого цей Порядок, зокрема, визначає процедуру конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки (далі - підприємства) у разі прийняття міністерством, Фондом державного майна України, іншим органом, що здійснює управління об`єктами державної власності рішення про необхідність проведення такого відбору.

Наказом Фонду державного майна України №390 від 12.03.2021 року «Про вирішення кадрових питань державного підприємства радгоспу «Колодіївський» ОСОБА_1 призначено виконувачем обов`язків директора державного підприємства радгоспу «Колодіївський» з 12.03.2021 року до прийняття суб`єктом управління Підприємством рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства або призначення директора підприємства у встановленому законодавством порядку.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з позивачем був укладений строковий трудовий договір, термін якого визначався настанням юридичного факту прийняття суб`єктом управління підприємством рішення про призначення керівника підприємства у встановленому порядку. Фондом не надано доказів, що був призначений керівник ДП радгосп «Колодіївський» у встановленому порядку, фактично був призначений інший виконувач обов`язків директора, тому строк дії укладеного з позивачем трудового договору не закінчився, що свідчить про незаконність його звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України і наявність підстав для його поновлення.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення його строку, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, у яких не утворено наглядову раду, установ організацій та господарських структур, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та в яких не утворено наглядову раду, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини справи і не врахував, що ОСОБА_1 призначено на посаду виконуючого обов`язки директора ДП радгоспу «Колодіївський» з 12.03.2021 року до прийняття суб`єктом управління підприємством рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства або призначення директора підприємства.

Тобто, при укладенні цього трудового договору працівник та роботодавець погодили строк його дії, який визначили часом настання однієї з двох подій, - прийняття суб`єктом управління підприємством рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства, або ж призначення керівника (директора) ДП радгосп «Колодіївський».

Фондом державного майна України прийнято рішення про звільнення виконувача обов`язків директора підприємства ОСОБА_1 , яке зафіксовано у наказі № 664 від 21.04.2021 року «Про звільнення виконувача обов`язків директора ДП радгосп «Колодіївський».

Отже, як встановлено судом першої інстанції між Фондом та ОСОБА_1 був укладений строковий трудовий договір, строк дії якого визначався настанням юридичного факту - прийняттям відповідного рішення уповноваженим органом управління, тому його звільнення з урахуванням змісту наказу про призначення відповідає пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Апеляційний суд також констатує, що ОСОБА_1 не був призначений на посаду директора підприємства, а був виконувачем обов`язків директора, тобто, йшлося про тимчасове виконання обов`язків керівника замісництво.

В свою чергу посада виконувача обов`язків директора у штатному розписі підприємства відсутня, що об`єктивно виключає можливість поновлення позивача на цій посаді.

Такі висновки цілком узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.10.2019 року у справі № 310/2284/17.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на висновки Верховного Суду, викладеними постанові від 17.06.2022 року в справі № 556/1395/21 та у постанові від 06.07.2022 року в справі № 275/404/21, оскільки в цих справах строк дії трудового договору обумовлювався настанням лише однієї події - до призначення керівника підприємства.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду державного майна України 1362 грн. понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, ОСОБА_2 , про скасування наказів та поновлення на роботі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фонду державного майна України (місцезнаходження: вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, ) 1362 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк