Номер провадження 2/754/2773/23
Справа №754/4300/23
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Париста А.

за участі представника позивача - ОСОБА_8

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди. Ціна позову - 142504,86 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

28 жовтня 2022 року о 16 год.50 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по вул.. Крайня в напрямку вул. С.Стальського, виїхав на регульоване перехрестя з вул.. Братиславська та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул.. Братиславська на зелений сигнал світлофору, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортних засобів та отримання пасажирами автомобіля тілесних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.8.7.3 (е ) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 25 січня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст..124 КУпАП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_3 . Відповідно до довіреності від 25.04.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черповицьким М.Ю., зареєстрованої в реєстрі за №1858, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , користуватися та розпоряджатися його автомобілем «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 . Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль ОСОБА_3 , що заподіяло йому як матеріальну, так і моральну шкоду, і така шкода підлягає відшкодуванню відповідачем, з наступних підстав.

ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреності та в інтересах ОСОБА_3 , після ДТП подав до АТ « СГ «ТАС» повідомлення про подію з транспортним засобом від потерпілої особи та заяву про страхове відшкодування від потерпілої особи.

01 листопада 2022 року на підставі укладеного договору замовником ОСОБА_3 з ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №61/20, виданого Фондом Державного майна України від 04 лютого 2020 року), оцінювачем ОСОБА_5 було складено «Звіт про визначення вартості матеріального збитку» №С102/22 від 14.11.2022 року про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП. Згідно із вказаним Звітом вартість матеріального збитку становить 222454,86 гривень. 19 січня 2023 року АТ «СГ «ТАС» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ) суму страхового відшкодування в розмірі 129950 гривень, що підтверджується випискою про надходження по картці № FJ9RM9DMCN046CM4 від 06.03.2023 року. Оскільки АТ « СГ «ТАС» відшкодувало ОСОБА_3 шкоду в розмірі 129950 гривень, враховуючи Звіт №С102/22 від 14.11.2022 року, згідно якого вартість матеріального збитку становить 222454,86 гривень, то не відшкодованою залишилася у розмірі 92504,86 гривень (222454,86 гривень - 129950 гривень). Різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, повинен сплатити відповідач - ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія і з вини якого заподіяно шкоду. Таким чином, шкоду у розмірі 92504,86 гривень на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути з ОСОБА_6 , який на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом та є винуватцем ДТП.

Крім того, у результаті ДТП ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі, гідності, престижу та ділової репутації, які він поніс та відчував весь час після ДТП та до тепер. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_3 виникли порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, а також інші негативні наслідки, оскільки його повсякденне життя було пов`язане з постійними діловими зустрічами, на які він їздив на своєму автомобілі. Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_3 , яку зважаючи на вищевикладене, останній оцінює в розмірі 50 000 гривень. Таким чином, ціна позову становить 142504,86 гривень. Отже, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс при подачі позову становить: судовий збір - 1426 гривень. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу становитимуть 30000 гривень.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03 квітня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в якій заявник просив вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на гаражний бокс № НОМЕР_5 , розташований за адресою - АДРЕСА_4 . Заява була обґрунтована тим, що відповідач завдану матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, має у власності даний гаражний бокс та може вчини дії по його відчуженню, що призведе до ухилення від виконання рішення суду. Дана заява подано одночасно з подання позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відповідач позов не визнав подав відзив на позов, згідно якого зазначив, що відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди з огляду на наступне.

Єдиним документом, яким Позивач обґрунтовує нанесення йому матеріального збитку, є звіт «Про визначення вартості матеріального збитку» за вихідним №С102/22 від 14.11.2023 року інших доказів Позивач не надав. Відповідно до умов Звіту об`єктом оцінки був автомобіль «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , 2018 року випуску. У п.2.3. Звіту передбачено, що «вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначаються як вартісне значення витрат яких зазначає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазначає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрата товарної вартості)». У Звіті (ст.16) зазначено, що ринкова вартість Майна становить 516933,62 грн., а вартість матеріального збитку, тобто вартість відновлення Майна з урахуванням його зносу становить 222454,86 грн. Відповідно до пп. д, є п. 5.4. Наказу №142/5/2092 « Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25.11.2003 року за №1074/8395 передбачено, що для виконання оцінки КТЗ (довірена особа) на вимогу оцінювача (експерта) повинен надати такі документи: замовлення - наряд на виконання ремонтно-відновлювальних робіт на спеціалізованій станції технічного обслуговування; чек на придбання складників КТЗ; рахунок на проведення ремонтних робіт зі спеціалізованої станції технічного обслуговування, дані дефектування діагностики тощо. Варто зазначити, що серед додатків Звіту немає жодного документа, який передбачений у підпунктах д, є пункт 5.4. Методики, що є необхідним для належного визначення розміру відновлювального ремонту Майна, тобто визначення матеріального збитку. Отже, без вказаних документів ОСОБА_5 , який склав Звіт не міг належним чином визначити розмір збитку, а також Звіт не відповідає вимогам Методики, а відповідно в розумінні ч.1 ст.81 ЦК України Позивач не довів доказами обставину того, що йому дійсно нанесено матеріальний збиток.

Відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Позивач обґрунтовує нанесення йому моральної шкоди тим, що він втратив можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом та змушений був пересуватися громадським транспортом та начебто приниження його честі та гідності, бо Позивач часто їздив на своєму автомобілі на ділові зустрічі. Відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази того,що Відповідач зазнав якихось душевних хвилювань, бо не міг використовувати майно. Натомість, 25.04.2022 року Позивач видав на ім`я ОСОБА_4 довіреність, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черповицьким М.Ю. та зареєстрована в реєстрі за №1958. У Довіреності Позивач надав право ОСОБА_4 користуватися майном, в тому числі, розпоряджатися Майном та продавати його будь-яким третім особам на власний розсуд. Дана довіреність була видана за вісім місяців до ДТП, яке відбулося 26.12.2022 року. Крім цього, ще одним доказом того, що Позивач з 25.04.2022 року не користується Майном є те, що усі дії оформлення ДТП та подання документів у Приватне Акціонерне Товариство «Страхова Група «ТАС» вчиняв виключно ОСОБА_4 . Також, ОСОБА_4 отримав відшкодування від Страхової компанії у розмірі 130000 гривень на власний рахунок, який відкрито у АТ КБ « Приватбанк». Отже, вказані докази та обставини чітко підтверджують, що Позивач з 25.04.2022 року не користується майном, а тому стверджувати, що йому завдано моральну шкоду через те, що він не міг використовувати майно є необґрунтованим та не відповідає принципу розумності та справедливості.

Відсутні підстави для стягнення судових витрат у розмірі які зазначені Позивачем з наступного.

У матеріалах справи відсутні докази того, що Позивач оплатив адвокату 30 000 гривень, а наявні лише докази на оплату 10000 гривень. Тому, суд повинен відмовити у стягненні правової допомоги у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Також, сума правової допомоги у розмірі 30 000 гривень є не співвісною із сумою стягнення та складністю справи.

Додатково, Відповідач зазначив, що його фінансово-майновий стан є доволі складним. Він є пенсіонером та має 2 групу інвалідності, що підтверджується належними документами. Єдиним джерелом доходу є пенсія, яка з 2023 року становить 3178 гривень. Не має дітей, які можуть його утримувати, адже його син ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, просить суд під час вирішення питання щодо суми стягнення витрат на правову допомогу та вирішення питання щодо суми судового збору врахувати дані докази та обставини.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2022 року о 16 год.50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Крайня в напрямку вул. С. Стальського, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Братиславська та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по вул. Братиславська на зелений сигнал світлофору, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками транспортних засобів та отримання пасажирами автомобіля тілесних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.8.7.3 (е ) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Автомобіль «Jeep Compass», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до довіреності від 25.04.2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черповицьким М.Ю., зареєстрованої в реєстрі за №1858, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , користуватись та розпоряджатись його автомобілем «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №С102/22 від 14.11.2022 року, виконаним ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» оцінювачем колісних транспортних засобів ОСОБА_5 , про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля«Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 222454,86 гривень.

Частину зазначеної суми, згідно виписки про надходження коштів по картковому рахунку ( НОМЕР_4 ) 19 січня 2023 року АТ «СГ «ТАС» було перерахувало ОСОБА_4 суму страхового відшкодування в розмірі 129 950 гривень, що підтверджується випискою про надходження по картці № FJ9RM9DMCN046CM4 від 06.03.2023 року.

Відповідача не погоджувався із висновком ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» оцінювачем колісних транспортних засобів ОСОБА_5 , відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №С102/22 від 14.11.2022 року заподіяного власнику автомобіля «Jeep Compass» державний номерний знак НОМЕР_2 , на суму 222454,86 гривень, посилаючись на пп. д, є п. 5.4. Наказу №142/5/2092 « Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25.11.2003 року за №1074/8395 передбачено, що для виконання оцінки КТЗ (довірена особа) на вимогу оцінювача (експерта) повинен надати такі документи: замовлення - наряд на виконання ремонтно-відновлювальних робіт на спеціалізованій станції технічного обслуговування; чек на придбання складників КТЗ; рахунок на проведення ремонтних робіт зі спеціалізованої станції технічного обслуговування, дані дефектування діагностики тощо. Варто зазначити, що серед додатків Звіту немає жодного документа, який передбачений у підпунктах д, є пункт 5.4. Методики, що є необхідним для належного визначення розміру відновлювального ремонту Майна, тобто визначення матеріального збитку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)

Згідно п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Пунктом 16 Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача ОСОБА_1 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та між його діями та наслідками, що настали є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2023 року, то сума відшкодування має бути стягнута саме з нього в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, визначеної Звітом №С102/22 від 14.11.2022 року, за відрахуванням суми сплаченої страховою компанією, тобто стягненню підлягає 92504,86 гривень. (222454,86 грн. - 129950 грн.).

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 50 000 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу не були спричинені моральні страждання, які полягали у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного майна, а також душевних страждань перенесених під час ДТП. Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача не заподіяло позивачу моральні страждання, заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. оцінені ним суб`єктивно і є завищеними, а позивач в свою чергу не зміг довести протилежне.

Тому в цій частині суд відмовляє у задоволені.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на підставу та предмет позову, з огляду на те, що розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи його зміст та обсяг, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та обсяг фактично наданих послуг, суд дійшов до висновку що заявлені витрати представником позивача у розмірі 30000 грн. не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер.

Окрім того, до матеріалів справи долучено платіжне доручення №0.0..1 про надання правової допомоги згідно Договору від 14.03.2023 року та Рахунок - фактури №АБ-01 від 14.03.2023 року на суму 10000 гривень.

З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення вимоги представника позивача про стягнення правничої допомоги в розмірі 5000 гривень

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 920,05 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку відшкодування матеріальної шкоди завданої дорожньою транспортною пригодою в розмірі 92504 гривні 86 копійок.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір в розмірі 920 гривень 05 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: