Справа № 404/9736/14-ц
Номер провадження 2-п/404/5/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.03.2015 року по справі №404/9736/14-ц (номер провадження 2/404/587/15),-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне судове рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник відповідача вказала, що відповідач не отримував жодної судової повістки і таким чином не знав і не міг знати про день, час та місце розгулу справи, про що свідчать конверти в матеріалах справи.

Крім того, вказує, що повідомлення про вручення судового рішення відповідачем не отримувалась та не підписувалося, оскільки на той час працював у ПП Універсал Танс у м. Києві водієм маршрутного автобусу.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.01.2022 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 11.03.2015 року по справі №404/9736/14-ц (номер провадження 2/404/587/15.

В судове засідання представник відповідача через канцелярію суду надала заяву про розгляд даного питання у їх відсутності, просила задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, направила заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, просила судовий розгляд проводити за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - 260 043, 92 грн. заборгованості за кредитним договором та 2600 грн. судового збору.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.10.2020 року замінено сторону виконавчого провадження її правонаступником за виконавчим листом №404/9736/14-ц від 04 лютого 2015 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 260043,92 грн. заборгованості за кредитним договором та 2600 грн. судового збору, а саме замінити сторону виконавчого провадження (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс-Банк».

У поданій заяві представник заявника просить поновити строк на звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Вирішуючи питання можливості поновлення відповідачу строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, суд приймає до уваги наступне.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог, передбачених ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу (ч. 1 ст. 283 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення у справі, копія рішення відповідачем була отримана 16.03.2015 року, з відміткою «особисто», що спростовує доводи відповідача про неотримання ним копії рішення 11.03.2015 року.

Враховуючи фактичну дату отримання відповідачем копії рішення суду, виходячи з відомостей наявних в матеріалах справи, заява про перегляд заочного рішення із заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд могла бути подана до суду у строк до 26.03.2015 року включно, натомість заява була подана лише 24.01.2022 року.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач не отримував рішення суду, оскільки на рекомендованому повідомленні знаходиться не його підпис спростовується ч. 3 ст. 130 ЦПК України, відповідно до якої якщо особи, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року по справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16.12.2019 року по справі № 286/1130/13-ц акцентував увагу на тому, що безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Поважних причин, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для подання заяви про перегляд заочного рішення, починаючи з 16.03.2015 року, тобто дня отримання відповідачем копії заочного рішення, заява про перегляд заочного рішення не містить, доказів на підтвердження неможливості подачі заяви про перегляд заочного рішення у визначений процесуальним законом строк відповідачем не надано, у зв`язку із чим заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

09.11.2021 року Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 214/5505/16 викладено правовий висновок, що кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, тому немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України. Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відсутні, заява про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2015 року по цивільній справі № 404/9736/14ц за Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 287, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Шепеленко А.О., про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда 11.03.2015 року по цивільній справі № 404/9736/14ц за Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 16.03.2023 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Мохонько