Справа № 196/245/21
№ провадження 2-п/196/1/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

представника відповідача - адвоката Бойка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу задоволені.

24.11.2022 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду по цивільній справі № 196/245/21. Крім того, просила поновити їй пропущений з поважних причин строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 01.12.2021 року, яке було вручене стороні відповідача лише 04.11.2022 року, на підставі ч.3 ст.284 ЦПК України.

В обґрунтування заяви зазначила, що участі у даній справі вона не приймала, позовної заяви не одержувала, про судові засідання суд її не повідомляв, а про стягнення з неї аліментів на користь позивача вона дізналась лише у березні 2022 року, коли з дитиною від`їжджала до Чехії, де проживає і працює. Звертає увагу, що після розірвання шлюбу і до від`їзду до Чехії з дитиною вона мешкала у АДРЕСА_1 , про що зазначено у судовому наказі Царичанського районного суду від 20.01.2020 року, а у позовній заяві позивач зазначив її місце проживання в АДРЕСА_2 . Посилається на те, що позивач не мав права клопотатися перед судом про стягнення з неї аліментів на утримання дитини, оскільки дитина не проживала з позивачем. Позивач зловживав правом, коли клопотався про звільнення його від сплати аліментів у той час, коли вона припинила примусове виконання судового наказу, подавши заяву про повернення виконавчого документа без виконання, а дитина з позивачем не проживала. Позивач зловживав правом і тоді, коли клопотався про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, примусове виконання якого було припинене за її заявою. Просить скасувати заочне рішення по справі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Бойко Ю.О. у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив заяву задовільнити з підстав, викладених у ній. Також пояснив, що заочне рішення відповідачка отримала лише 04.11.2022 року. Дитина не проживала із позивачем ОСОБА_2 , а проживала на час ухвалення заочного рішення із матір`ю позивача. З відповідачкою дитина не проживала на той час.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином (а.с. 123, 128-129).

Відповідно до ч. 1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали вищезазначеної цивільної справи, заяву відповідача та докази, надані відповідачем, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу задоволено ( а.с. 55-57).

Статтею 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідачка у поданій заяві зазначила, що копію заочного рішення суду від 01 грудня 2021 року вона не отримувала, лише 04.11.2022 року стороні відповідача було вручене оскаржуване заочне рішення, про що мається відмітка у самій копії зазначеного заочного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 не отримувала заочне рішення у день його проголошення. Заочне рішення суду від 01 грудня 2021 року отримав представник відповідачки 04.11.2022 року ( а.с. 72, 85-87 зворот).

Зазначене свідчить про те, що відповідачка пропустила строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення з поважних причин, оскільки її представник отримав вказане заочне рішення суду від 01 грудня 2021 року лише 04 листопада 2022 року.

За таких обставин, враховуючи, що заяву про перегляд заочного рішення суду подано 24.11.2022, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 01 грудня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів цивільної справи № 196/245/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу встановлено, що провадження у справі було відкрито 08 червня 2021 року. Справа призначалась до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 жовтня 2021 року, на 03 листопада 2021 року та на 01 грудня 2021 року.

У матеріалах справи наявна довідка від 31 травня 2021 року №1062 про реєстрацію місця проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Суд зазначає, що відповідачка ОСОБА_1 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог діючого законодавства, зокрема положень ч.7 ст. 128 ЦПК України шляхом надсилання судової повістки за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідачки. Судові повістки повернулись до суду з довідкою Укрпошти з відміткою відділу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається врученням судової повістки (а.с. 43-44, 48-52).

За таких обставин, суд приходить до висновку про повідомлення відповідачки про час та дату судового розгляду справи згідно вимог ЦПК України.

З аналізу ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування судового рішення є можливим за умови одночасного існування таких обставин: неявки відповідача в судове засідання та неподання ним відзиву на позовну заяву з поважних причин, та подання доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а також і те, що його доводи щодо обставин справи впливають на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна робити висновок про наявність підстав для скасування заочного рішення.

В обґрунтування необхідності скасування заочного рішення від 01 грудня 2021 року відповідачка зазначила, що позивач не мав права подавати до суду позов про стягнення з неї аліментів на утримання дитини, оскільки дитина не проживала з позивачем, а тому позивач зловживав правом, коли клопотався про звільнення його від сплати аліментів. При цьому доказів на підтвердження тієї обставини, що дитина не проживала з позивачем суду надано не було.

Представник відповідачки у судовому засіданні пояснив, що на час ухвалення оскаржуваного заочного рішення дитина з відповідачкою не проживала, оскільки проживала з бабусею ( матір`ю позивача).

Суд не приймає вищевказані обставини, як підстави для перегляду заочного рішення, оскільки зазначені відповідачкою обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи по суті, інших обставин, які б могли бути підставою для перегляду заочного рішення відповідачка не зазначила та не подала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та спростовували правильність ухваленого судом заочного рішення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ст. 288 ЦПК України, для скасування заочного рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2021 року у цивільній справі №196/245/21. Таким чином, вимога відповідачки скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 261,284, 287-288ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27 лютого 2023 року.

Суддя Л.П. Бабічева