ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4086/23 Справа № 201/7144/20 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1 адвоката Галкіна Максима Геннадійовича,

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Житловий комплекс Панорама Дніпра до державного реєстратора Виконавчого окмітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про реєстрацію права приватної власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Виконавчого Комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Олени Олександрівни, ОСОБА_1 про оскарження рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень та запису про реєстрацію права приватної власності та скасування рішення державного реєстратора, обґрунтовуючи його тим, що 16 вересня 2014 року відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зареєстровано ОСББ «Житловий комплекс «Панорама Дніпра», як юридична особа, метою створення якого є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом, зокрема, пунктом 1 розділу 2 Статуту, внаслідок чого 27 вересня 2014 року відповідно до акту приймання-передачі, житловий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , переданий на баланс позивача, в якому зазначено, що окрім житлової площі на баланс позивача були передані, в тому числі, допоміжні приміщення площею 7203,4 кв.м.

У вказаному житловому комплексі, окрім житлових, нежитлових та допоміжних приміщень є підземний паркінг, паркувальні місця у відповідному підземному паркінгу були об`єктами продажу забудовником власникам квартир.

22 січня 2018 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, придбане паркувальне місце за номером 138 у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літ.А-19 по АДРЕСА_1 , загальна площа 15.1 кв.м., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міщенко М.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 01.

06 квітня 2018 року ОСОБА_2 , на підставі договору дарування, безоплатно передала у власність ОСОБА_1 належне їй на праві приватної власності паркувальне місце № 137, що знаходиться у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по АДРЕСА_1 , загальна площа 17.3 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко В.В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 01

Таким чином, ОСОБА_1 став власником двох паркувальних місць 137 та 138, розташованих у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літ. А-19 по АДРЕСА_1 , загальною площею 15.1 кв.м та 17.3 кв.м., відповідно.

На виконання замовлення ОСОБА_1 09 квітня 2018 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт на вищезазначені паркувальні місця та складено Акт, в якому зазначається про збільшення, за рахунок об`єднання, загальної площі паркувальних місць, які належать ОСОБА_1 на праві власності, тобто належить вважати загальну площу паркувальних місць №137-138 у приміщені 135 на І поверсі в житловому будинку літ. А-19 по АДРЕСА_1 71,2 кв.м.

Однак, підземний паркінг, відповідно до доданого до матеріалів справи плану квартирного (багатоповерхового) будинку, містить не лише паркувальні місця, які є приватною власністю мешканців, а і сходи, підсобні приміщення, місця проїзду для транспортних засобів, що є спільною сумісною власністю усіх власників квартир ОСББ.

Всупереч цього, 26 квітня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход О.О. Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі заяви ОСОБА_1 та технічного паспорту було здійснено реєстрацію права власності, форма власності: приватна на паркувальне місце №137-138, яке утворено шляхом об`єднання паркувальних місць 137 та 138, за рахунок незаконного залучення частини місць загального користування (місця для проїзду та розвороту транспортних засобів), про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що, на думку позивача, є незаконним та належить до скасування, оскільки державним реєстратором при проведенні державної реєстрації нерухомого майна не були встановлені явні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на це нерухоме майно за позивачем, не було досліджено документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, площею 38,8 кв.м., яка є надлишком вже зареєстрованих за позивачем площ паркувальних місць.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року позовні вимоги ОСББ ЖК Панорама Дніпра задоволені повністю. Вирішено питання розподілу судових витрат. (а.с.113-124 Том ІІ).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Галкіна М.Г.,звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, апеляційну скаргу - задовольнити та ухвалити нове рішення у справі з відмовою у задоволенні позовних вимог, з підстав того, що судом не було з`ясовано характер спірних правовідносин, що потягло за собою невстановлення вірного способу захисту порушеного права, при цьому положеннями ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень( у редакції, чинній на 16 січня 2020 року) унормовано, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Крім того, судом, в супереч висновкам Верховного Суду, викладених у постановах 910/10963/19 від 28 жовтня 2020 року та від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19, не застосовано разом із скасуванням державної реєстрації прав визнання, зміну чи припинення цим рішенням речових прав, обтяження речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.

Крім того, апелянт зазначає, що такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, та до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19 та від 03 вересня 2020 року у справі №914/1201/19.

За таких обставин судом першої інстанції неправильно застосовано приписи ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до спірних правовідносин, що, на думку апелянта, призвело до порушення норм матеріального права та невірного висновку у справі.(а.с.128-131 Том ІІ).

17 квітня 2023 року, на виконання вимог ст. 360 ЦПК України, ОСББ Житловий комплекс Панорама Дніпра подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що рішення суду ухвалено з дотримання норм як процесуального, так і матеріального права із досить обґрунтованим висновком про задоволення позовних вимог, а доводи апелянта не заслуговують на увагу та не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, як належні, достовірні та допустимі, внаслідок чого просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 16 вересня 2014 року відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра», як юридична особа.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Статуту зазначеної юридичної особи в редакції, що затверджена установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку (протокол №1 від 26.05.2018 року) метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Тому відповідно до статей 2,4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», статей 9,10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» право на звернення до суду з метою захисту прав співвласників житлового будинку від імені усіх співвласників має Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпра».

27 вересня 2014 року відповідно до акту приймання-передачі житловий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 переданий на баланс позивача.

Згідно відомостей вищезазначеного акту, окрім житлової площі на баланс позивача були передані, в тому числі допоміжні приміщення площею 7203,4 кв.м. (а.с. 30-31).

У вказаному житловому комплексі, окрім житлових, нежитлових та допоміжних приміщень є підземний паркінг, паркувальні місця у відповідному підземному паркінгу були об`єктами продажу забудовником власникам квартир.

22 січня 2018 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, придбав паркувальне місце за номером 138 у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літ. А-19 по АДРЕСА_1 , загальна площа 15.1 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Міщенко М.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 01 (а.с. 32-37).

06 квітня 2018 року ОСОБА_2 , на підставі договору дарування, безоплатно передала у власність ОСОБА_1 належне їй на праві приватної власності паркувальне місце № 137, що знаходиться у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по АДРЕСА_1 , загальна площа 17.3 кв.м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамко В.В. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 01 (а.с. 38-39).

На виконання замовлення ОСОБА_1 09 квітня 2018 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт на вищезазначені паркувальні місця та складено відповідний Акт.

З зазначеного Акту вбачається, що при обстеженні паркувальних місць № 137 та №138, розташованих у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по АДРЕСА_1 було встановлено, що паркувальні місця об`єднанні в № 37-138. Загальна площа збільшилася за рахунок об`єднання. Загальна площа паркувальних місць № 137-138 у приміщенні 135 на І поверсі в житловому будинку літер. А-19 по АДРЕСА_1 - 71,2 кв.м. (а.с. 45-49).

Тобто, судом першої інстанції встановлено, що загальна площа належних ОСОБА_1 паркувальних місць є об`єднаною та значно збільшеною на 38,8 кв.м., порівняно з тією, яка за ним зареєстрована у встановленому законом порядку, з чим погоджується і колегія суддів

Разом з цим, судом першої інстанції вірно зазначено, що підземний паркінг, відповідно до доданого до матеріалів справи плану квартирного (багатоповерхового) будинку, містить не лише паркувальні місця, які є приватною власністю мешканців, а і сходи, підсобні приміщення, місця проїзду для транспортних засобів, що є спільною сумісною власністю усіх власників квартир ОСББ.

Всупереч цього, 26 квітня 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Скороход Оленою Олександрівною Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області на підставі заяви ОСОБА_1 було здійснено реєстрацію права власності, форма власності: приватна на паркувальне місце №137-138, що розташоване в житловому будинку літ. А-19 по АДРЕСА_1 , про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 50, 40-44).

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції вірно встановив, що таке зареєстроване державним реєстратором майно утворено шляхом об`єднання паркувальних місць 137 та 138, за рахунок незаконного залучення частини місць загального користування (місця для проїзду та розвороту транспортних засобів), з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вірно дійшов висновку з вірно встановленим характером спірних правовідносин про те, що державним реєстратором Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход Оленою Олександрівною було здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно, загальною площею 71,2 кв.м. всупереч того, що у підтвердженій приватній власності ОСОБА_1 перебували лише паркувальні місця площею 15,1 кв.м та 17,3 кв.м, відповідно договорів купівлі-продажу від 22 січня 2018 року та від 06 квітня 2018 року, обставин чого державним реєстратором перевірено не було, як і не було перевірено наявність належних документів, які встановлюють речові права ОСОБА_1 на площу 38,8 кв.м., яка увійшла до паркомісць №137 та №138 в житловому будинку літ. А-19 по АДРЕСА_1 з їх об`єднанням в одне нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується зі встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами справи, як і погоджується з висновком суду про задоволення позовних вимог ОСББ Житловий комплекс Панорама Дніпра щодо скасування рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О., з індексним номером 40826363, вчиненого 21 квітня 2018 року.

При цьому судом першої інстанції вірно застосовані норми ст.ст. 2,4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 9,10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст. 2,10,11,18,24,26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якими, державний реєстратор мав би прийняти рішення про відмову у державній реєстрації у випадку суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також враховано, що п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», повинен був перевірити документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, з чим погоджується колегія суддів в повному обсязі.

З точки зору юридичних фактів встановленню підлягають наступні обставини: а) чи відповідає поведінка особи на момент вчинення правочину тим правовим моделям, які в подальшому є необхідними для державної реєстрації прав, що виникли внаслідок цього правочину? б) чи виникло в особи право, яке підлягає державній реєстрації? в) чи належним чином зафіксовані юридичні факти в документах, які подаються для проведення реєстрації? г) чи достатньо їх для проведення реєстрації тощо. Іншими словами - державний реєстратор повинен встановити ті юридичні факти, які виникають безпосередньо з поданих документів.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 цього ж Кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державним реєстратором під час прийняття рішення про державну реєстрацію права власності не були встановлені явні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням, не були дослідженні документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно площею 38,8 кв.м., а відтак, державний реєстратор повинен був прийняти рішення про відмову ОСОБА_1 в державній реєстрації права власності на нерухоме майно площею 38,8 кв.м, оскільки право власності на вказану нерухомість жодним чином не підтверджено і станом на момент реєстрації права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, його співвласниками були і є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст.ст.368,369,382 ЦК України,

Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири.

У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Таким чином, вказаними реєстраційними діями відбулося втручання у права співвласників будинку та фактичне припинення права співвласників на частку допоміжних приміщень без будь-якої законодавчої підстави, у зв`язку із чим їх право спільної власності на таке нерухоме майно підлягає відновленню.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Так, всупереч вимог ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час державної реєстрації прав, державний реєстратор не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; не перевірив документи на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав та не прийняв відповідні рішення; не направив відповідного запиту щодо з`ясування наявності або відсутності державної реєстрації за замовником або іншими особами права власності на спірні нерухоме майно.

Перевірка правовстановлюючих документів щодо відповідності їх вимогам законів та інших нормативно-правових актів є обов`язком державного реєстратора при прийнятті рішення про вчинення реєстраційної дії або про відмову у її здійсненні.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, які досліджувались судом першої інстанції і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального права.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28 жовтня 2020 року у справі №910/10963/19, від 03 лютого 2021 року у справі №278/3367/19 та від 03 вересня 2020 року у справі №914/1201/19 колегією суддів не можуть бути прийнятими з підстав того, що такі висновки Верховного Суду стосуються питань з розгляду справ щодо оспорюваних правочинів та скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі та скасування запису про реєстрацію речових прав, що не відповідає характеру правовідносин у цій справі, як і не відповідає позовним вимогам, заявленим позивачем до відповідачів, оскільки судом першої інстанції розглядались позовні вимоги позивача саме про скасування рішення державного реєстратора.

На відміну від інших рішень про державну реєстрацію прав, які за висновками Верховного Суду, викладеними 29 травня 2019 року в § 74 постанови Великої Палати № 14-376цс18, вичерпують свою дію з часу внесення суб`єктами державної реєстрації прав відповідного запису до Державного реєстру прав, який, власне, і має юридичне значення для правового становища позивача відповідно до ст. 182 ЦК України, рішення про державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно, що є предметом спору, з урахуванням правил ст.ст. 6, 10 Закону № 1952-IV має силу адміністративного правового акта індивідуальної дії службової особи органу місцевого самоврядування з цивільно-правовими наслідками офіційного визнання, згідно ч. 4 ст. 11 ЦК України, моменту виникнення у відповідача ОСОБА_1 такого права власності, як з правовстановлюючого документа на набуте своє речове право власності, з огляду на що у спосіб відновлення становища позивача, яке існувало до порушення його права власності, відповідно до п. 4 ч.2 ст. 16 ЦК України ефективним захистом визнається оскарження, власне, самого рішення державного реєстратора про державну реєстрацію з індексним номером 40826363, а в силу положень п.3 ст. 346 ЦК України таке зареєстроване право ОСОБА_1 на спірне майно є припиненим за законом та не потребує додаткового встановлення судовим рішенням.

Колегія суддів зазначає, що способом правового захисту у змісті позову у судовій практиці визнається скасування по суду рішення державного реєстратора, чого і було дотримано судом першої інстанції.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати за подання апеляційної скарги та які, пов`язані з наданням правової допомоги належить віднести за рахунок апелянта ОСОБА_1 , враховуючи результат розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Галкіна Максима Геннадійовича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги та які, пов`язані з наданням правової допомоги віднести за рахунок апелянта ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 травня 2023 року.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р.Куценко