Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 646/7590/21
Провадження № 2/553/1417/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2023 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернулась до Червонозаводського районного суду м.Харкова із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Заявлені вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано, мають спільного сина ОСОБА_4 , 2015 року народження, який перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який в подальшому продовжено.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.
Відповідно до акту приймання-передавання справ, до Ленінського районного суду м. Полтави з Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа № 646/7590/21.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 15.11.2022 справу за цивільним позовом ОСОБА_1 було прийнято до провадження, з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.
Від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому одночасно ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мала.
Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із не прибуттям до суду всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 23.04.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.07.2021 було розірвано та мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.12,17-18).
Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.14), 14.09.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб та після реєстрації дружина прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ».
За змістом позову спільний син сторін ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що узгоджується із рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.07.2021.
Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).
Разом із тим, та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 прохала стягнути аліменти у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, нормами ст.184 СК України, не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, зазначати в резолютивній частині про встановлений гарантований мінімальний розмір аліментів. Зазначена вимога покладається на суд виключно в разі розгляду справ порядку наказного провадження за заявами про видачу судових наказів, з огляду на що посилання позивача в цій частині не ґрунтується на нормах Закону. При цьому ст.192 СК України передбачено можливість зміни розміру аліментів, в тому числі, що визначений за рішенням суду.
За таких обставин, розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, повідомлені суду відомості про стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у сумі 2500 грн щомісячно.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).
Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст.141 ЦПК України. З урахування звільнення позивача від сплати судового збору при звернені до суду із відповідним позовом, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 908 грн судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 грн.
Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 18.11.2021 до повноліття дитини.
Стягнути ОСОБА_2 на користь держави 908 грн судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих