Справа № 932/1100/23
Провадження № 2/932/271/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із позовною заявою представника за довіреністю Шевченко Тетяни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник за довіреністю Шевченко Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Дніпровської міської ради, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строку в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2023 року зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Кондрашову І.А.

Суд, дослідивши подану позовну заяву та надані суду докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем за подання позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1073,60 гривень, однак згідно акту, складеного відповідальними працівниками Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2023 року, вбачається, що докази сплати судового збору, а саме квитанція про сплату, відсутня в матеріалах позовної заяви. Окрім цього документи додані до позовної заяви не засвідчені належним чином у відповідності до їх оригіналів.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Верховний Суд зазначає, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

На підставі вищевикладеного, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог надавши суду відомості про наявність/відсутність спору про право між учасниками цивільних правовідносин, а також обґрунтувати, що саме такий спосіб захисту приведе до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб.

Відповідачем в позові зазначено Дніпровську міську раду, однак зі змісту позову вбачається, що доказів на підтвердження зазначених обставин в порушення п.5 ст.177 ЦПК України позивачем не надано, а саме: відсутні посилання на докази, які підтверджують наявність спору саме між сторонами в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України(далі -ЦК).

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись у нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Отже реалізація права на звернення до суду із позовом про визнання права в порядку спадкування здійснюється після відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Однак, у тексті позовної заяви та долучених до неї додатках не міститься інформації на підтвердження того, що на звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстав відсутності правовстановлюючих документів.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є саме постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину).

З урахуванням викладеного на позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна.

Тому, позивачу необхідно вказати перелік усього рухомого та нерухомого спадкового майна померлої особи, із зазначенням його місцезнаходження.

Зазначені відомості нададуть суду змогу визначити територіальну підсудність даної справи.

Верховний Суд у постанові у справі № 352/382/18 від 30 квітня 2020р., підкреслив, що позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та позов пред`явлений до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи наведене, позовна заява не містить виклад обставин та не долучені докази про наявність чи відсутність спадкоємців після смерті спадкодавця, у тому числі які прийняли спадщину.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини, зокрема, у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника за довіреністю Шевченко Тетяни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без руху, запропонувавши позивачу в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ