ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/898/23 Справа № 189/1720/21 Суддя у 1-й інстанції - Степанова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кучми Людмили Володимирівни на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 01 серпня 2021 року він працював на посаді лікаря-терапевта приймального відділення у КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування на підставі наказу від 22 липня 2021 року №423. Позивач зазначає, його було звільнено у зв`язку з прогулом без поважних причин з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України, з 17 серпня 2021 року, згідно Наказу №546-к/тр від 17 серпня 2021 року. Про те, що його право порушено, він дізнався 29 серпня 2021 року, коли отримав поштовим відправленням копію наказу про звільнення. Позивач не погоджується із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, Наказ №546-к/тр від 17 серпня 2021 року вважає незаконним, та таким, що підлягає скасуванню. Вважає поведінку відповідача протиправною та наполягає на сплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з безпідставним утриманням трудової книжки. Позивач вказує, що не заявляє про поновлення на посаді у зв`язку з тим, що не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем. Також зазначив, що з 01 серпня 2019 року працював на посаді лікаря-інтерна (спеціальність - внутрішні хвороби) у КЗ Новомосковська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради», на підставі строкової Угоди про проходження інтернатури та відпрацювання трьох року після закінчення інтернатури №48 від 12 липня 2019 року. Позивача було прийнято в члени профспілки працівників КЗ Новомосковська ЦРЛ ДОР на підставі заяви від 27 липня 2019 року. Згідно інформації вказаної в трудовій книжці, 01 жовтня 2019 року КЗ Новомосковська ЦРЛ ДОР реорганізовано шляхом перетворення в КП Новомосковська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради, а 11 лютого 2020 року перейменовано в КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування. З 01 серпня 2021 року відповідач перевів позивача з посади лікаря-інтерна на посаду лікаря-терапевта приймального відділення. Протягом всього часу навчання в інтернатурі позивач був зареєстрованим та фактично проживав у студентському гуртожитку №7 Дніпропетровської медичної академії за адресою: АДРЕСА_1 . 06 липня 2021 року позивача знято з реєстрації за вищевказаною адресою у зв`язку із закінченням проходження інтернатури. До 30 липня 2021 року позивач фактично продовжував проживати у вказаному гуртожитку, займався пошуками іншого житла, за яке би міг платити, враховуючи дуже обмежений бюджет. Пошуки були безрезультатними. За орендовану кімнату позивач мав би сплатити більшу половину своєї заробітної плати. 30 липня 2021 року позивач виселився з гуртожитку та змушений був переїхати до знайомих, які дозволили проживання до 09 серпня 2021 року, до повернення з відпустки. З 02 серпня 2021 року позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням дозволити продовжувати роботу на умовах неповного робочого дня (0.5 ставки) для отримання можливості підробітку, просив посприяти в отриманні тимчасового місця проживання. В проханні було відмовлено, відповідач вимагав виконувати умови Договору в повному обсязі, не бажав йти на жодні поступки. 06 серпня 2021 року він звернувся до Генерального директора лікарні із заявою про звільнення, просив звільнити його з 09 серпня 2021 року за вланим бажанням у зв`язку з відсутністю житла та вимушеним переїздом за місцем реєстрації. Генеральний директор не бажав звільняти позивача ні за яких умов, наголошував на необхідності виконання Договору за будь-яких умов, був обізнаним в питанні виселення позивача з гуртожитку та перспективи отримання позивачем мінімальної заробітної плати, пропонував йому їздити на роботу з дому, з села Катеринівка Дніпропетровської області, або жити в лікарні, поводив себе дуже агресивно, застосовував нецензурну лайку. В прийнятті Заяви було відмовлено, докази термінового переїзду відповідача не цікавили, паспорт до огляду надавався. Пізніше з`ясувалося, що заяву все ж зареєстровано 06 серпня 2021 року. 09 серпня 2021 року о 13 год. 00 хв. позивач зателефонував до відділу кадрів та поцікавився про можливість ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки. Позивача повідомили про те, що питання звільнення за власним бажанням не розглядається ні за яких умов у зв`язку з необхідністю трьох річного відпрацювання згідно Договору, трудову книжку та наказ Позивач 09 серпня 2021 року не отримає. Розглядається питання звільнення за прогул у випадку невиходу на нічне чергування, яке починалося о 16 год 30 хв. 09 серпня 2021 року позивач надіслав на адресу відповідача власноруч написану заяву, в якій повторно наголошував на поважності причини відсутності на робочому місці, заперечував щодо звільнення за прогул, просив направити трудову книжку поштою. 29 серпня 2021 року позивач отримав поштою Наказ про звільнення №546-к/тр від 17 сепня 2021 року. Конверт з Наказом було вкладено в поштовий ящик, а не вручено під розписку. Про засідання Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я, яке відбулося 17 серпня 2021 року позивач дізнався 29 серпня 2021 року із Наказу про звільнення. Свою позицію щодо неможливості звільнення позивача відповідач підтвердив, звернувшись із запитом до Голови Покровської селищної ради: Лікарю ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювалось про неможливість вирішення питання таким чином оскільки для зміни розподілу місця працевлаштування необхідно звернутись за дозволом до МОЗ України. 17 вересня 2021 року позивач отримав трудову книжку поштою. Конверт з трудовою книжкою було вкладено в поштовий ящик, а не вручено під розпису. В термін до 17 вересня 2021 року позивач не мав змоги працевлаштуватися, оскільки не мав трудової книжки. Станом на 27 листопада 2021 року позивач не працевлаштований. Вважає, що застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення у зв`язку з прогулом без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України на підставі Актів Про відсутність працівника на робочому місці від 06 серпня 2021 року, 09 серпня 2021 року та 12 серпня 2021 року, листа від Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я від 17 серпня 2021 року №256 є безпідставним, таким, що суперечить нормам чинного Законодавства України, а Наказ №546 - к/тр від 17.08.2021 року є незаконним та підлягає скасуванню. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним Наказ КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування від 17 серпня 2021 року №546-к/тр Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з прогулом без поважних причин 17 серпня 2021 року, згідно до п.4 ст.40 КЗпП України; змінити дату та формулювання причини звільнення з роботи ОСОБА_1 , зазначивши дату звільнення 17 вересня 2021 року; підставу звільнення - Звільнений за власним бажанням у зв`язку переїздом на нове місце проживання, згідно п.1 ст.39 КЗпП України; стягнути з КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 серпня 2021 року по 17 вересня 2021 року, кошти у розмірі 7 760 грн. 61 коп.; стягнути з КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування на користь позивача судові витрати які складаються із сплаченого судового збору та коштів на отримання правничої допомоги.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Судові витрати покладено на позивача ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кучма Л.В. просить рішення суду від 31 серпня 2022 року скасувати на ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків рішення суду обставинам справи, неправильного застосування судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367 Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

Відповідно до статті 197 КЗпП України молодим спеціалістам - випускникам закладів освіти державної форми власності, потреба в яких раніше була заявлена підприємствами, установами, організаціями, надається робота за фахом на період не менше трьох років у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч. 1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення прав та обов`язків, як затверджено у п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, є договори та інші правочини.

Договором, у відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пунктами 1, 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України),

Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до п. 1 ст. 39 КЗпП України, строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкого представника) первинної профспілкової організації, членом якої є позивач.

У справі встановлено, у 2019 році ОСОБА_1 закінчив ДЗ Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України та згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації №968-0 від 19 липня 2019 року був зарахований на посаду лікаря-інтерна з подальшим працевлаштуванням в КП Новомосковська ЦРЛІЛ, яке в подальшому було перейменовано на КЗ Новомосковська ЦРЛ ДОР (а.с.12).

12 липня 2019 року між КЗ Новомосковська ЦРЛ ДОР, в особі керівника головного лікаря ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 була укладена Угода №48 про проходження інтернатури та відпрацювання трьох років після закінчення інтернатури, відповідно до якої заклад охорони здоров`я зобов`язується: - зарахувати випускника на посаду лікаря (провізора) інтерна для проходження інтернатури за спеціальністю «внутрішні хвороби», на підставі диплому, даної Угоди та наказу департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації, - після закінчення навчання в інтернатурі та одержання сертифікату з відповідною спеціальністю працевлаштувати на посаду лікаря терапевта, де випускник зобов`язаний відпрацювати не менше трьох років. Випускник зобов`язується: оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою фахівця за спеціальністю внутрішні хвороби, прибути після закінчення навчання в інтернатурі на посаду лікаря терапевта та відпрацювати не менше трьох років. Цією угодою також передбачено, що у разі не прибуття молодого фахівця на зазначену посаду або відмови приступити до роботи, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, за невиконання навчального плану та програми інтернатури, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов`язаний відшкодувати вартість навчання в інтернатурі та компенсувати закладу охорони здоров`я всі витрати, пов`язані з навчанням в інтернатурі (а.с. 16).

27 липня 2019 року ОСОБА_1 був прийнятий в члени профспілки працівників КЗ Новомосковська ЦРЛ ДОР на підставі заяви від 27 липня 2019 року (а.с. 17).

З трудової книжки позивача вбачається, 01 жовтня 2019 року КЗ Новомосковська ЦРЛ ДОР, реорганізовано шляхом перетворення на КП Новомосковська ЦРЛ ДОР, та в подальшому перейменовано на Комунальне підприємство Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування (а.с.12,13).

Позивач ОСОБА_1 з 06 липня 2021 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6-8, 25).

Встановлено, наказом №474-к/тр від 31 липня 2019 року Про прийняття прийнято ОСОБА_1 , випускника ДЗ Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я 2019 року бюджетної форми навчання, з 01 серпня 2019 року по 31 липня 2021 року на посаду лікаря-інтерна зі спеціальності Внутрішні хвороби терапевтичного відділення на 1,0 ставки за рахунок вакансії (а.с.201).

На підставі наказу № 423-к/тр від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 переведений з посади лікарня інтерна на посаду лікаря терапевта приймального відділення(а.с.202).

06 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву на ім`я головного директора КП Новомосковська ЦРЛ ДОР Михайлюти В.В. про звільнення його з посади лікаря приймального відділення з 09 серпня 2021 року за власним бажанням у зв`язку з терміновим переїздом (а.с. 203).

09 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву на ім`я головного директора КП Новомосковська ЦРЛ ДОР Михайлюти В.В., в якій зазначено, що він не погоджується з рішенням про його звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вважає, причину не виходу на чергування 09 серпня 2021 року поважною, у зв`язку з перебуванням за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Просив направити трудову книжку поштою (а.с. 204).

Відповідно до графіку-табелю обліку використання робочого часу приймального відділення КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування за період з 01 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року вбачається, ОСОБА_1 виходив на чергування та мав працювати у нічні зміни, які починалися о 16.00 годині, тривалістю 8 годин - до 24.00 годин (а.с.78).

Із вказаним графіком роботи ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис.

З акту про відпрацювання робочого часу від 09 серпня 2021 року вбачається, комісією у повному складі 09 серпня 2021 року була проведена перевірка відпрацювання робочого часу ОСОБА_3 - лікаря-терапевта приймального відділення КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування. В ході перевірки зафіксовано факт відсутності ОСОБА_1 09 серпня 2021 року на своєму робочому місці з 16.30 години (а.с.207).

Таким чином, вказаним актом підтверджується відсутність працівника ОСОБА_1 09 серпня 2021 року на роботі без поважних причин більше трьох годин, враховуючи графік робочого часу з 16.00 годин до 24.00 годин (8 годин робочого часу у нічну зміну).

З акту про відпрацювання робочого часу від 12 серпня 2021 року вбачається, комісією у повному складі 12 серпня 2021 року була проведена перевірка відпрацювання робочого часу ОСОБА_3 - лікаря-терапевта приймального відділення КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування. В ході перевірки зафіксовано факт відсутності ОСОБА_1 12 серпня 2021 року на своєму робочому місці з 16.30 години (а.с.208).

Таким чином, вказаним актом підтверджується відсутність працівника ОСОБА_1 12 серпня 2021 року на роботі без поважних причин більше трьох годин, враховуючи графік робочого часу з 16.00 годин до 24.00 годин (8 годин робочого часу у нічну зміну).

13 серпня 2021 року, головний директор КП Новомосковська ЦРЛ ДОР звернувся до Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я з поданням №66 про надання згоди профспілки про звільнення лікаря ОСОБА_1 згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с. 205).

З копії листа Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я від 17 серпня 2021 року та витягу з протоколу №8 від 17 серпня 2021 року засідання Новомосковської районної організації профспілки працівників охорони здоров`я, Новомосковською районною організацією профспілки працівників охорони здоров`я надано згоду на звільнення на ОСОБА_1 лікаря терапевта приймального відділення згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с. 209, 210).

Наказом від №546-к/тр 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 лікар-терапевт приймального відділення КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування був звільнений з роботи у зв`язку з прогулом без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 10).

Слід зазначити, укладаючи Угоду №48 від 12 липня 2019 року з відповідачем КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування, позивач ОСОБА_1 взяв на себе відповідні зобов`язання, а саме зобов`язання після закінчення навчання в інтернатурі та одержання сертифікату з відповідною спеціальності працевлаштуватися на посаду лікаря-терапевта та відпрацювати не менше трьох років.

Вступаючи на навчання за державним замовленням та укладаючи відповідну Угоду, позивач ОСОБА_1 був обізнаним із фактом необхідності проходження інтернатури та відпрацювання певного строку після закінчення навчання.

Таким чином, у відповідача КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування були підстави про звільнення позивача ОСОБА_1 з посади лікаря терапевта приймального відділення КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування, оскільки ОСОБА_1 без поважних причин був відсутній на робочому місці 09 серпня 2021 року, 12 серпня 2021 року, а тому наказом № 546-к/тр від 17 серпня 2021 року був звільнений згідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з прогулом без поважних причин.

Доказів щодо розірвання трудового договору про звільнення позивача з роботи за власним бажанням матеріали справи не місять.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконним наказу КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування від 17 серпня 2021 року №546-к/тр Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з прогулом без поважних причин 17 серпня 2021 року, згідно до п.4 ст.40 КЗпП України, зміни формулювання причини звільнення з роботи ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 235 КЗпП України рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу.

Враховуючи, що під час судового розгляду справи факт незаконного звільнення ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування про зміну формулювання підстав звільнення, відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги про незаконність звільнення позивача з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у звязку з прогулом без поважних причин є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків рішення суду обставинам справи є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кучми Людмили Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова