Справа № 214/9574/21
2/214/385/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 року у розмірі 5193 грн. 37 коп., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 червня 2011 року ОСОБА_4 став клієнтом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що дана Анкета-Заява, Пам`ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого ОСОБА_4 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а останній зобов`язався своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .26 серпня 2020 року банком була направлена претензія кредитора до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, на що 23 жовтня 2020 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Так, станом на дату смерті боржника заборгованість становить 5193 грн. 37 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідачів.

Ухвалою судді від 01.12.2021 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця у зв`язку зі смертю відповідача до звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але разом із позовом надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідачів ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надала.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Бурлаченко Сергій Юрійович, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності його довірителя та відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачі після смерті ОСОБА_4 спадщину не приймали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, як убачається з матеріалів справи, 29 червня 2011 року ОСОБА_4 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповідно до довідки банку отримав кредитну картку, яку змінював по закінченню строку дії (а.с.26,54).

Згідно виписки з карткового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_4 , встановлено, що останній користувався кредитними коштами, а також частково виконував зобов`язання згідно умов договору №б/н (а.с.15-24).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.64).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.06.2011 року рахується заборгованості у розмірі 5193 грн. 37 коп., яка складається з наступного: 5193 грн. 37 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с.8-14).

26 серпня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надіслано претензію кредитора за вих. №SAMDN8727 від 29.07.2020 року на адресу Сьомої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.65,66), на яку 23 жовтня 2020 року було отримано відповідь, в якій зазначалось, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.67).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Так, оскільки боржник помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, у даному випадку позивач зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину.

Так, позивач зазначає, що спадкоємцями ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як такі, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі у справі. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання.

Отже, на думку позивача, спадкування відповідачами обов`язків ОСОБА_4 відбулось відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовлялись від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично прийняли спадщину після його смерті, до складу якої входять і кредитні зобов`язання. При цьому, позивач зазначає, що згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а тому 08 червня 2021 року на адресу відповідачів було направлено лист-претензію, яким позивач пред`явив свої вимоги до відповідачів, однак який останніми був залишений поза увагою (а.с.68-73).

Між тим, суд зазначає, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, а також право на нього, не встановлено коло спадкоємців та не доведено, що саме відповідачі є спадкоємцями та отримали у спадщину будь-яке майно спадкодавця, у зв`язку з чим можуть задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості. Разом з тим, матеріали спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , які надійшли із Сьомої криворізької державної нотаріальної контори на запит суду, також не містять відомостей, що будь-які спадкоємці померлого ОСОБА_4 звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття чи відмову від спадщини, натомість убачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена лише на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.100-103). Посилання позивача на те, що відповідачі фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , позаяк постійно проживали з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями їх паспортів, де місцем їх реєстрації зазначена одна і та ж адреса, також не заслуговують на увагу, оскільки факт реєстрації за однією адресою відповідачів зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджує факту постійного проживання відповідачів разом із спадкодавцем та прийняття ними таким чином спадщини після померлого.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у зв`язку з цим у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.