Справа № 151/466/22
Провадження №2-др/151/1/23
04 травня 2023 року смт. Чечельник
Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : судді Моцного В.С.
за участю секретаря судових засідань Добровольської М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пригузи Сергія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
11 листопада 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пригуза С.Д. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Рішенням суду від 20 березня 2023 року позовні вимоги задоволено. ОСОБА_2 , визнано таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 .
22 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пригуза С.Д. звернувся до Чечельницького районного суду Вінницької області з заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень. Заява мотивована тим, що ним на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подано заяву про компенсацію понесених витрат. Враховуючи положення ст. 137, ст. 141 ЦПК України, просить вирішити питання про розподіл судових витрат на підтвердження яких надані письмові докази.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пригуза С.Д. не прибув, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, заяву про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 7000 гривень, просить задовільнити.
Відповідач ОСОБА_2 на виклик суду не прибув, від нього надійшло клопотання про розгляд заяви у його відсутності, вимоги про стягнення судових витрат не визнає.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали, які стосуються судових витрат, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від від 20 березня 2023 року ОСОБА_2 , визнано таким, що втратив право користування житловим будинком з господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1 .
При ухвалені рішення у даній справі питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно ст. 141 ЦПК України не вирішувалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
За правилами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат :1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18 ВС вказав, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Тобто стороні, яка намагається стягнути витрати на професійну правничу допомогу, слід якомога детальніше описати надані послуги та надати суду максимально можливий обсяг доказів, що реально підтверджує заявлений розмір витрат на адвоката.
Також, ВС у постанові Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справах №№ 905/1795/18, 922/2685/19, 922/3812/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Так, з метою отримання правничої допомоги у вище зазначеній справі позивачем ОСОБА_1 19 вересня 2022 року було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Пригузою С.Д. яким, зокрема передбачено предмет договору, права і обов`язки сторін, суму винагороди, порядок проведення розрахунку.
Адвокатом Пригузою С.Д. згідно з договором про надання правової допомоги від 19 вересня 2022 року, та розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу нараховано суму гонорару в розмірі 5000 гривень, за вивчення матеріалів справи 2 години 1000 гривень та підготовка позовної заяви 2 години 1000 гривень. (а.с.165-178).
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на наведене у справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши докази з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Така сума витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, буде відповідати принципу розумності, справедливості та пропорційності, із урахуванням особливості предмета спору, складності справи, а також характеру виконаної адвокатом роботи та критерію розумності її розміру, оскільки витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі є недоведеними належними доказами. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, адвокат лише 01.02.2023 року брав учать у судовому засіданні (а.с. 122).
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 15, 76 - 81, 133, 134, 137, 141, 258, 259, 265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Пригузи Сергія Дмитровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пригуза Сергій Дмитрович до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2023 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Валерій МОЦНИЙ