Справа №760/6184/23
Провадження №2-о/760/212/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 травня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , 11 вересня 2014 року від батьків: матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Аксьонову Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, оскільки:

- заявником не зазначено у заяві заінтересованих осіб, якими зокрема можуть бути інший із батьків дитини, про встановлення факту народження якої просить заявник, а також органи реєстрації актів цивільного стану;

- до заяви не додано відмови у видачі свідоцтва про народження дитини, виданої органами РАЦСу,

- до заяви не долучено відповідної заяви про встановлення факту народження дитини від матері цієї дитини - ОСОБА_3 ;

- заявником додано копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 , який є недійсним, адже в порушення п.8 Положення про паспорт громадянина України до нього не вклеєно фотокартку після досягнення нею 25 років.

- із доданих до заяви документів убачаються суперечливі відомості щодо громадянства заявника. Так, згідно копії паспорту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 12 грудня 2022 року та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 06 вересня 2013 року є громадянином України, а згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 04 липня 2018 року ОСОБА_1 - громадянин Російської Федерації.

Позивач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про залишення заяви без руху 14 квітня 2023 року.

25 квітня до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, до якої додано клопотання про виклик свідків для підтвердження обставин, викладених у заяві позивача, а саме його друга ОСОБА_4 , який може підтвердити, що на тимчасово окупованій території України ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сакі АР Крим народилась дитина ОСОБА_2 . При цьому заява про виклик свідка не підписана заявником.

Отже, у встановлений судом строк недоліки заяви заявником не усунуті.

Відповідно до ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України вказано, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином цивільно-процесуальне законодавство чітко передбачає, яким вимогам повинна відповідати заява, в якому порядку і в які строки позивач повинен подати докази, а також які дії повинен він вчинити у випадку, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин.

Судом було надано заявнику строк для усунення недоліків заяви, проте він не виконав вимоги ухвали про залишення заяви без руху в повній мірі.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Таким чином, враховуючи, що у визначений судом строк ухвалу про залишення позовної заяви без руху заявник не виконав, а невиправлені недоліки позовної заяви є очевидними та суттєвими, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 175, 185, 260, 261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Солом`янський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Солом`янського районного суду

міста Києва Н.М. Аксьонова