Справа № 456/3893/18 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/2998/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Колич Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зобов`язання до вчинення дій, визнання недостовірною інформації, визнання частково недійсним рішення, встановлення нікчемності рішення,

ВСТАНОВИЛА:

02.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Львівгаз», в якому, з урахуванням заяв від 28.01.2019, 06.03.2019, 11.10.2019, просив:

- зобов`язати АТ «Львівгаз» доповнити внесену у програму «РГК-Біллінг» (автоматизовану систему обліку споживання і розрахунків за природний газ населенням) інформацію про наявність у споживача ОСОБА_1 плити газової та газової колонки додатковою інформацією про наявність газової опалювальної печі;

- визнати недостовірною інформацію за актом № 112 від 19.12.2016 в частині, що «цей акт складений за участю споживача ОСОБА_1 », «відмова від встановлення індивідуального вузла обліку газу за кошти ПАТ «Львівгаз» та «від підпису відмовились ОСОБА_1 »;

- визнати недійсним рішення комісії ПАТ «Львівгаз», оформленого протоколом №12/3-Г від 22.12.2016 в частині щодо побутового споживача ОСОБА_1 з 01.12.2016 фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за відповідний календарний місяць визначати за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеним у додатку 10 до Кодексу Газорозподільних систем та зобов`язання АТ «Львівгаз» розглянути на засіданні його комісії акт про порушення №000643 від 19.12.2016;

- зобов`язати ПАТ «Львівгаз» встановити споживачу ОСОБА_1 комерційний ВОГ з лічильником газу, типорозмір якого відповідає витратам газу, встановленого газового обладнання (плита для приготування їжі, водогрійна колонка та опалювальна піч);

- встановити нікчемність рішення комісії ПАТ «Львівгаз» за протоколом № 12/3-Г від 22.12.2016 в частині, якою щодо побутового споживача ОСОБА_1 «з 01.12.2016 фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за відповідний календарний місяць визначати за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 Кодексу газорозподільних систем».

На обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З червня 2015 року ПАТ «Львівгаз» (як оператор ГРМ, який здійснює розподіл природного газу на території Львівської області) веде облік побутових споживачів природного газу, включаючи споживача ОСОБА_1 , та визначає фактичні об`єми спожитого ними газу для подальших розрахунків. У квартирі споживача ОСОБА_1 встановлено наступне газове обладнання: плита для приготування їжі, водогрійна колонка і опалювальна піч. 11.07.2016 він надіслав ПАТ «Львівгаз» лист від 08.07.2016, яким повідомив про наявне у квартирі газове обладнання - водогрійну колонку, плиту для приготування їжі і опалювальну піч та надав згоду на встановлення газового лічильника Проте, у пред`явленій ПАТ «Львівгаз» роздруківці з програми «РГК- Біллінг» міститься наступна недостовірна/неповна інформація на «дата 01.12.2016»: «плита газов..., газова кол...". Недостовірність/неповнота цієї інформації полягає в тому, що у програмі «РГК-Біллінг» не зазначено газову опалювальну піч. Повнота/достовірність інформації про встановлене у квартирі споживача ОСОБА_1 газове обладнання, яку (інформацію) ПАТ «Львівгаз» вносить у програму «РГК- Біллінг», має значення для реалізації споживачем права на комерційний облік природного газу з використанням лічильника газу відповідного типорозміру, встановлення якого за власні кошти є обов`язком ПАТ «Львівгаз», як суб`єкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Львівської області.

19.12.2016 працівниками ПАТ «Львівгаз» складений акт № Ст.112, у якому міститься наступна інформація про споживача ОСОБА_1 : «Цей акт складений ... за участю споживача (...) ОСОБА_1 »; «відмова від встановлення індивідуального вузла обліку газу за кошти ПАТ «Львівгаз»»; «від підпису відмовились ОСОБА_1 ». Вважає недостовірною інформацію, зазначену в акті № Ст.112 від 19.12.2016, про те, що ОСОБА_1 відмовився від встановлення індивідуального вузла обліку газу за кошти ПАТ «Львівгаз», оскільки у листі від 08.07.2016 він надав ПАТ «Львівгаз» письмову згоду на встановлення лічильника газу. Недостовірність інформації за актом № Ст.112 від 19.12.2016, про те, що його складено за участю споживача ОСОБА_1 , який відмовся від встановлення лічильника газу за кошти ПАТ «Львівгаз» та відмовився від підпису цього акту, вбачається з наступних обставин: в акті № Ст.112 від 19.12.2016 зазначено, що його склали «гол.інженер, інженер обліку, старший контролер». Тобто, акт складений службовцями. Є загальновідомими обставинами, що службовці працюють за п`ятиденним графіком з 08 год. до 17 год. з перервою на обід, а також обставини, що 19.12.2016 був понеділок, тобто робочий день за п`ятиденним графіком.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 отримав належно завірену ПАТ «Львівгаз» повну копію Протоколу № 12/3-Г від 22.12.2016 засідання центральної комісії ПАТ «Львівгаз», за даними якого встановлюється, що в день 19.12.2016 було складено 11 актів від № Ст.101 до № Ст.112 (акт № Ст.106 не зазначений). При цьому, три акти (№№ Ст.101, Ст.102 і Ст.103) складені у м. Жидачів та м. Моршин, після чого у м. Стрию складена решта актів, з яких останнім є акт № Ст.112. Отже, останній акт від 19.12.2016 за № Ст.112 складений наприкінці робочого дня службовців, тобто біля 17 години, із зазначенням, що його складено «за участю споживача ОСОБА_1 » та «за адресою АДРЕСА_1 ». Проте, у вказаний час (біля 17 годин) ОСОБА_1 був відсутнім за адресою АДРЕСА_1 ., оскільки знаходився на пошті, де відправляв рекомендований лист, що підтверджується фотокопіями фіскального чеку, поштової квитанції від 19.12.2016 до рекомендованого листа 531 та витягу з касаційної скарги від 19.12.2016. Відтак, у акті № Ст.112 від 19.12.2016 викладена недостовірна інформація, що «Цей акт складений ... за участю споживача (...) ОСОБА_1 »; «відмова від встановлення індивідуального вузла обліку газу за кошти ПАТ «Львівгаз»»; «від підпису відмовились ОСОБА_1 ».

22.12.2016 комісія ПАТ «Львівгаз» розглянула акт № Ст.112 від 19.12.2016 про відмову ОСОБА_1 від встановлення лічильника газу, але не визначила його правомірність з урахуванням наявної письмової згоди ОСОБА_1 на встановлення лічильника газу, яка надана листом від 11.07.2016, оскільки у повній копії протоколу № 12/3-Г від 22.12.2016 не зазначено про наявність письмової згоди ОСОБА_1 на встановлення лічильника газу. 22.12.2016 ОСОБА_1 одержав рекомендований поштовий лист, до якого вкладені: повідомлення ПАТ «Львівгаз» із запрошенням на засідання комісії ПАТ «Львівгаз», яке відбудеться о 10:00 год. 22.12.2016 у АДРЕСА_2 ; примірник акту № Ст.112, у якому також зазначено: «8. Комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 22.12.2016 за адресою: АДРЕСА_2 ». Відтак, 22.12.2016 ОСОБА_1 , який проживає у місті Стрий, був позавлений можливості виконати обов`язок бути присутнім на засіданні комісії ПАТ «Львівгаз», яке проводилось о 10.00 год. в іншому місті - Львів, реалізувати право дати письмову згоду на проведення засідання без його присутності чи у присутності його уповноваженої особи.

Також ОСОБА_1 зазначає, що він за місцем свого проживання використовує природний газ комплексно, у тому числі для опалення, відтак у його квартирі має бути встановлений лічильник газу (комерційний ВОГ з лічильником газу). При цьому, встановити лічильник газу зобов`язано ПАТ «Львівгаз» за власні кошти, оскільки ним здійснюється розподіл природного газу на території Львівської області. ОСОБА_1 листом від 08.07.2016 надав письмову згоду на встановлення лічильника газу. Листом від 17.08.2017 ПАТ «Львівгаз» повідомило ОСОБА_1 , що «29.08.2017 на 09.00 за Вашою адресою будуть проводитись монтажні роботи по встановленню індивідуального лічильника», для чого необхідно «забезпечити доступ працівників ПАТ «Львівгаз» до Вашого помешкання». У листі від 17.08.2017 не зазначений типорозмір лічильника газу. ОСОБА_1 листом від 26.07.2018 звернувся до ПАТ «Львівгаз» з проханням «повідомити типорозмір лічильника газу». Проте, до даного часу ПАТ «Львівгаз» не повідомив споживачу ОСОБА_1 типорозмір лічильника газу та продовжує за рішенням комісії ПАТ «Львівгаз» від 22.12.2016 визначати фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, що підтверджується даними оформленого ТОВ «Львівгаз Збут» рахунку від 11.09.2019, чим порушує його права як споживача.

На підставі наведеного просив задовольнити його позов.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зобов`язання до вчинення дій, визнання недостовірною інформації, визнання частково недійсним рішення, встановлення нікчемності рішення відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що позивач приєднався до умов договору розподілу природного газу. Зокрема, не встановив факт укладання між ним як споживачем і ПАТ «Львівгаз» договору розподілу природного газу на умовах наявності у позивача лише двох газових приладів, а саме плита і колонка. Також, суд не надав оцінку поданим позивачем доказам, а саме фотографіям наявного газового обладнання, за даними яких встановлюється споживання природного газу всіма наявними газовими приладами. Крім цього, суд не звернув увагу, що акт № 112 від 19.12.2016 складений у його відсутності, не з`ясував чи є законним вчинення АТ «Львівгаз» повідомлення від 17.08.2017 про монтажні роботи по встановленню індивідуального газового лічильника за відсутності проектної документації.

Просить рішення суду скасувати та залишити позов без розгляду з підстав визначених ч. 1 ст.377 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

АТ «Львівгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити скаргу без задоволення, рішення суду без змін.

Учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, позивач у справі ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Розподіл природного газу на території м. Стрия, в тому числі і в будинку за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється ПАТ «Львівгаз». Ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Львів та Львівської області видана ПАТ «Львівгаз» згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 29.06.2017 № 850 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Львівгаз».

Відповідно до п. 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно інформації начальника Стрийського відділу реалізації ТОВ «Львівгаз збут» про фінансовий стан абонента ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останньому включено газопостачання; тариф 6,9579 грн./м.куб.; прилади: плита 1, колонка 1; станом на 01.07.2015 ОСОБА_1 оплачено за липень 2015 року 64, 69 грн., вересень 2015 року 65, 69 грн., жовтень 2015 року 64, 69 грн., грудень 2015 року 64,69 грн., січень 2016 року 64, 69 грн., лютий 2016 року 129, 38 грн., березень 2016 року - 64, 69 грн., жовтень 2016 року 385, 24 грн., грудень 2016 року 96, 00 грн.

У зв`язку з вищенаведеним, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 , як споживач приєднався до умов договору розподілу природного газу, тому доводи його апеляційної скарги про протилежне не заслуговують на увагу.

07.07.2016 ОСОБА_1 отримав оголошення щодо встановлення газових лічильників та 11.07.2016 надіслав на адресу регіональної компанії «Львівгаз» ПАТ «Львівгаз» філія Стрийське УЕГГ лист від 08.07.2016, в якому повідомив про наявне у його квартирі газове обладнання (водогрійну колонку, плиту для приготування їжі і опалювальну піч) та надав згоду на встановлення лічильника газу.

Разом з тим, як вбачається з роздруківки з програми «РГК-Біллінг» (автоматизованої системи обліку споживання і розрахунків за природний газ населенням) ПАТ «Львівгаз», в помешканні ОСОБА_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено газоспоживаюче обладнання, а саме: плита газова та газова колонка(а.с.66 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «Львівгаз» доповнити внесену у програму «РГК-Біллінг» інформацію про наявність у споживача ОСОБА_1 плити газової та газової колонки додатковою інформацією про наявність газової опалювальної печі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач ОСОБА_1 не міг самостійно встановити та підключити до газової мережі газову опалювальну піч, інформацію про наявність якої він просить внести до програми «РГК-Біллінг». Внесення в програму «РГК-Біллінг» інформації про наявність в квартирі позивача газової опалювальної печі є можливим лише після її підключення ПАТ «Львівгаз» до газової мережі за зверненням позивача.

19.12.2016 головним інженером ОСОБА_3 , інженером обліку ОСОБА_4 , старшим контролером ОСОБА_5 . Стрийського відділення ПАТ «Львівгаз», в присутності депутата Стрийської міської ради Пастушин І.Я., за участю споживача ОСОБА_1 , було складено акт про порушення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільної системи: відмова від встановлення індивідуального вузла обліку газу за кошти ПАТ «Львівгаз», згідно п. 5 глави 1 розділу Х Кодексу ГРС. На дату складання акту порушення не усунуто. За виявленими порушеннями споживачу необхідно забезпечити доступ до встановлення комерційного вузла обліку газу. Нарахування продовжуються за граничними об`ємами споживання природного газу. Також зазначено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього акта буде проводити засідання 22.12.2016 за адресою: м. Львів, вул. Золота, 42. Від підпису про ознайомлення з актом про порушення ОСОБА_1 відмовився (а.с.62 т.1).

У підпункті 5 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що до порушень внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу належить відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

Відповідно до пункту 1 та 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Зокрема, акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ «Львівгаз» під час складання акту про порушення від 19.12.2016 було дотримано вимог Кодексу Кодексу газорозподільних систем та такий є дійсним, оскільки його підписано головним інженером ОСОБА_3 , інженером обліку ОСОБА_4 , старшим контролером ОСОБА_5 , в присутності депутата Стрийської міської ради Пастушин І.Я.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що працівники ПАТ «Львівгаз» складали акт про порушення № 000643 від 19.12.2016 о 17:00 год. не підтверджені доказами, як і не підтверджені доводи позивача про те, що він був відсутнім у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , під час складання вказаного акту, оскільки знаходився на пошті.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недостовірною інформації за актом № 112 від 19.12.2016 в частині, що «цей акт складений за участю споживача ОСОБА_1 », «відмова від встановлення індивідуального вузла обліку газу за кошти ПАТ «Львіагаз» та "від підпису відмовились ОСОБА_1 ».

Як вбачається з протоколу № 12/3-Г засідання центральної комісії ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 22.12.2016, комісією було розглянуто акт про порушення № 000643 від 19.12.2016 та вирішено, що з 01.12.2016 фактичний об`єм спожитого /розподіленого/поставленого/ природного газу по побутовим споживачу ОСОБА_1 за відповідний календарний місяць визначати за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 Кодексу газорозподільних систем (а.с.63-65 т.1).

Встановлено, що ОСОБА_1 участь у засіданні комісії не взяв,хоча повідомлявся про розгляд акту про порушення від 19.12.2016 на засіданні комісії, що підтверджується інформацією, яка зазначена в п.8 акту про порушення.

Крім цього як вбачається з копії повідомлення інженера інспектування Миськів Ю.П., Стрийським відділенням ПАТ «Львівгаз» було скеровано ОСОБА_1 акт про порушення щодо втручання в роботу лічильника газу, що є порушенням Кодексу газорозподільних систем. Запропоновано ОСОБА_1 о 10:00 год. 22.12.2016 прийняти участь у засіданні Комісії, на якому буде розглядатись акт про порушення, та прийняття подальших мір, щодо проведення донарахунку відповідно до Кодексу газорозподільних систем, за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.73 т.1). Дане повідомлення скеровано за адресою проживання ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням.

Тому твердження позивача про те, що він не був завчасно повідомлений про проведення засідання комісії не відповідає дійсності.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком міськрайонного суду, що протокол № 12/3-Г засідання центральної комісії ПАТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем від 22.12.2016, складений відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, комісія була уповноважена на прийняття такого акту, а рішення прийняте комісією відповідає абзацу сьомому пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, яким передбачено, що якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок оператора газорозподільної системи (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Встановлено, що після складення акту про порушення № 000643 від 19.12.2016, АТ «Львівгаз» неодноразово повідомляло ОСОБА_1 про намір встановити індивідуальний лічильник газу у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що визнається самим позивачем та підтверджується листами АТ «Львівгаз», адресованими ОСОБА_1 .

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ «Львівгаз» встановити споживачу ОСОБА_1 комерційний ВОГ з лічильником газу, типорозмір якого відповідає витратам газу, встановленого газового обладнання (плита для приготування їжі, водогрійна колонка та опалювальна піч) є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія судів також звертає увагу, що підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду згідно ч. 1 ст. 377 та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України відсутні, оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 03.02.2023

Головуючий

Судді