Провадження № 2/161/119/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про стягнення коштів за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитини» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 31 березня 2022 року у справі №161/15464/21 за позовом ОСОБА_1 до КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Суд поновив його на посаді лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради з 31 липня 2021 року, стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2021 року по 30 березня 2022 року у розмірі 101 233,73 грн., моральну шкоду в розмірі 4 000,00 гривень, судовий збір у розмірі 908,00 грн і судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 000 гривень, а в решті позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 11.04.2022 року КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради було видано наказ №263-0C/К про поновлення його на посаді лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення.

Постановою Волинського апеляційного суду від 19.07.2022 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року в даній справі було скасовано, а позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Позивача поновлено на посаді лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради з 31 липня 2021 року, з відповідача стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2021 року по 30 березня 2022 року у розмірі 101 233,73 грн., моральну шкоду в розмірі 4 000,00 гривень, судовий збір у розмірі 908,00 грн. і судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 4 000,00 гривень, а в решті позовних вимог відмовлено.

Незважаючи на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 31 березня 2022 року ОСОБА_1 був поновлений на роботі і невідкладно допущений до роботи, а відповідачем був виданий наказ №263-0C/К про поновлення його на посаді лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення, однак адміністрація закладу його до роботи не допустила, оскільки 12.04.2022 року наказом №264-0C/К про призупинення з ним з вказаної дати і до закінчення в Україні періоду воєнного стану.

Лише після розгляду апеляційної скарги відповідача адміністрація КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради видала накази №454-0C/к від 28.07.2022 року про поновлення позивача на роботі з 31.07.2022 року і наказ №455-0C/К від 28.07.2022 року, яким було внесено зміни до наказу №264-0C/К від 12 квітня 2022 року.

За його заявою, відповідач наказом №74-відп. від 29.07.2022 року за період роботи з 29.12.2021 року по 29.12.2022 року надав ОСОБА_1 відпустку терміном 31 календарних днів, тобто по 28.08.2022 року. За згодою сторін 30.08.2022 року він був звільнений з посади лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.09.2022 року по справі №161/7449/22 за його позовом про визнання наказів №455-ОС/К від 28.07.2022 року і №264-0C/К від 12 квітня 2022 року недійсними, судом постановлено задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

А тому просить стягнути з КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2022 року по 28 липня 2022 року за 85 робочих днів - 51 526,15 грн, а також понесені витрати за надану правничу допомогу в розмірі 4 400 грн та судовий збір.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 14.10.2022 було відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують, просять задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку з хворобою.

Проте, жодних доказів, поважності причин неявки представника відповідача в судове засідання, заява не містить.

Суд ухвалив: заяву представника відповідача визнати безпідставною, оскільки на підтвердження поважності причин неявки представник відповідача не надав належних та допустимих доказів. Розгляд справи продовжити за відсутності представника відповідача.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Право на працю одне з пріоритетних соціальних прав, закріплених в Конституції України. У ст. 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч. 1 ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до змісту ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У постанові від 25 липня 2018 року у справі № 552/3404/17 Верховний Суд визначив природу вимоги про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, та дійшов висновку, що такий спір є спором про оплату праці, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України.

Конституційний Суд України неодноразово надавав офіційне тлумачення частині другій статті 233 КЗпП України. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У пункті 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у частині 2 статті 233 КЗпП України, строк звернення до суду з якими не обмежується будь-яким строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Однією з таких гарантій Конституційний Суд України визнав оплату за час простою, який мав місце не з вини працівника. До вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі (стаття 236 КЗпП України).

Середній заробіток за своїм змістом також є державною гарантією, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

Колегія суддів Верховного Суду зазначила про те, що спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

ВС зауважив, що указані положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

КАС ВС дійшов висновку, що право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту.

Суд касаційної інстанції зазначив, що вимоги позивача стосуються стягнення належної йому заробітної плати, які, відповідно до статті 233 КЗпП України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин), не обмежуються будь-яким строком звернення до суду.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.09.2022 у справі №161/7449/22 за позовом ОСОБА_1 до КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про скасування наказів щодо призупинення трудових відносин, позов задоволено, ухвалено визнати незаконними наказ комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради №264-ОС/К від 12 квітня 2022 року та наказ №455-ОС/К від 28 липня 2022 року, яким внесено зміни до п. 1 згаданого наказу від 12.04.2022 року про призупинення з ОСОБА_1 , як лікарем-хірургом дитячого хірургічного відділення, трудового договору з 12 квітня 2022 року і до 28 липня 2022 року та скасувати їх дію та стягнути з комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судового збору(а.с.10-11).

Постановою Волинського Апеляційного суду від 17.11.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про скасування наказів щодо призупинення трудових відносин, апеляційну скаргу відповідача КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради залишено без задоволення, рішення Луцького міськрайонного суду від 06.09.2022 у справі №161/7449/21 залишено без змін (а.с.47-50).

Вищевказана постанова набрала законної сили з дня її проголошення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.03.2022 у справі №161/15464/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги задоволено частково, ухвалено поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-хірурга дитячого дитячого хірургічного відділення Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради з 31 липня 2021 року, стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2021 року по 30 березня 2022 року у розмірі 101 233,73 грн, стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн., стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн., рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-хірурга дитячого дитячого хірургічного відділення Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради з 31 липня 2021 року, - допустити до негайного виконання (а.с. 64-66).

Постановою Волинського Апеляційного суду від 19.07.2022 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційну скаргу відповідача КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради задоволено частково, рішення Луцького міськрайонного суду від 31.03.2022 у справі №161/15464/21 скасовано, позов задоволено частково, постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-хірурга дитячого дитячого хірургічного відділення Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради з 31 липня 2021 року, стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2021 року по 30 березня 2022 року у розмірі 101 233,73 грн, стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн., стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн., рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-хірурга дитячого дитячого хірургічного відділення Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради з 31 липня 2021 року, - допустити до негайного виконання (а.с.59-63).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що позивач за згодою сторін був звільнений з посади лікаря-хірурга дитячого хірургічного відділення КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради 30.08.2022 року.

Постановою Волинського Апеляційного суду від 19.07.2022 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнуто з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2021 року по 30 березня 2022 року у розмірі 101 233,73 грн., то вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04. 2022 року по 28.07.2022 року підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

У постанові Волинського Апеляційного суду від 19.07.2022 у справі №161/15464/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу вказано, що середньоденний заробіток позивача становить 606,19 грн.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ№ 100 від 08.02.1995року (далі Порядок).

Отже, з врахуванням вимог Порядку, оскільки середньоденна заробітна плата позивача складала 606,19 грн., а за період з 01.04.2022 по 28.07.2022 року було 85 робочих днів, (606,19грн. * 85 робочих днів), то сума коштів середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2022 по 28.07.2022 року, включно, становить 51 526,15 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 400 грн. судових витрат з надання професійної правничої допомоги, розмір яких підтверджується договором про надання правової допомоги від 04 жовтня 2022 року, актом прийому-передачі виконаних робіт від 07 жовтня 2022 року, в якому містить їх детальний опис, квитанцією від 11 жовтня 2022 року на суму 4400 грн (а.с.12-13). Правових підстав для зменшення цих витрат, суд не знаходить, а сам їх розмір відповідає складності справи та виконаним адвокатом роботам (наданим послугам).

У зв`язку із задоволенням позову, всі судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 Цивільного

процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради про стягнення коштів за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2022 року по 28 липня 2022 року у розмірі 51 526 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот двадцять шість) гривень 15 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 4 400 (чотири тисячі чотириста) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачем: Комунальне підприємство «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради, м. Луцьк, вул. Загородня, буд.20, .

Повне судове рішення складено 15.02.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк