Справа № 302/1588/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2023 р. смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Кривка В. П

з участю: секретар с/з Гажук Н.В.,

представник заявників адвокат Канатаєва Таїсія Олександрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт Міжгір`ї в режимі відеоконференції з представником заявників цивільну справу за заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Канатаєва Таїсія Олександрівна, заінтересована особа Міжгірський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління МЮ про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2022 представник заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Канатаєва Т.О. звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку обгрунтувала так.

05.10.2012 між заявниками зареєстровано шлюб відділом ДРАЦС Євпаторійського міського УЮ АР Крим, про що складено відповідний актовий запис № 638. Заявники фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації проживання заявника ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 , заявниці ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 . Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20.02.2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючи в АР Крим, м.Красноперекопськ, заявниця ОСОБА_2 народила дитину жіночої статі. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому 24.03.2020 року Красноперекопським районним відділом ЗАЦС Департаменту ЗАЦС МЮ Республіки Крим", ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сімферополі, про що 24.03.2020 року зроблено відповідний актовий запис за № 8, а її батьками є та записані - батько: ОСОБА_1 , та мати: ОСОБА_2 . Встановлення факту народження дитини заявникам необхідно з тих підстав, що реєстраційні документи про народження їх дитини отримані на території АР Крим зразка РФ є недійсним, а довідка про народження дитини, яка була б видана компетентною установою України, відсутня, на даний час батьки (заявники) не мають можливості вивезти дитину на неокуповану територію для отримання свідоцтва про народження українського зразка, оформлення закордонного паспорту для дитини, тощо.

Представник заявників - адвокат Канатаєва Т.О. заявлені вимоги підтримала, просить такі задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Міжгірського відділу державної реєстрації актів Цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в особі начальника відділу Вікторії Лобур, в судове засідання не з`явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень на подану заяву немає.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, вимоги заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи на тимчасовій окупованій території України слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.10.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець РФ, Краснодарський край, Кримський район, село Неберджаївська, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка Республіка Узбекистан, Самаркандська область, Пастдаргомський район, смт Чархін, уклали шлюб 05.10.2012 року у відділі державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції АРК. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 (а.с. 10).

Встановлено, що згідно медичної довідки - виписного епікризу (із акушерського стаціонару) ОСОБА_2 , у віці 29 років, народила ІНФОРМАЦІЯ_1 о 01 год. 56 хв., доношену дівчинку, в місті Сімферополь (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , дата видачі 24.03.2020 року, дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Сімферополь, російської федерації, Республіка Крим, про що зроблений актовий запис про народження № НОМЕР_3 , батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство РФ, матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство РФ (а.с. 11).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ст. 5 ч. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства російської федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території України, та вказане свідоцтво про народження і довідка, не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Так, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року N 9-1130/0/4-16 надано роз`яснення про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року N 990-VIII "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України", в якому, зокрема, наводяться рекомендації щодо окремих питань визнання належними та допустимими доказів на підтвердження факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами 4 України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» із змінами, норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ч. 5 ЦПК України, згідно якого обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Таким чином, на підставі вищенаведеного суд вважає, що факт народження особи на тимчасово окупованій території встановлено.

Факт, про встановлення народження особи - дитини ОСОБА_6 , який просять встановити заявники, як батьки дитини, має юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 317, 430 ч.1 п.8 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_5 , дата видачі 03.03.2018, орган, що видав 6510, в період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 виданий Совєтським РВ ГУМВС України в АР Крим 24.11.2004 року, дитини жіночої статі ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сімферополь АР Крим, Україна, гр.України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення негайно видати представнику заявників.

Суддя:В. П. Кривка