справа № 208/559/23
№ провадження 2/208/527/23
05 травня 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді Івченко Т.П.,
при секретарі - Оніщук Д.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕККО-СІТІ» «про виплату заробітної плати», -
У січні 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - ОСОБА_1 , просить:
2.Виплати до ПФ України за період з 01.01.2022 31.05.2022.
3.Повернути йому, ОСОБА_1 , трудову книжку.
Судові витрати покласти на ТОВ «ЕККО-СІТІ».
3.Позиція відповідача.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на юридичну адресу останнього, і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав.
4.Заяви, клопотання, процесуальні питання.
24 січня 2023 року позивачем подано даних позов до суду.
24 січня 2023 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовна заява ОСОБА_1 прийнята до провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі із призначення судового засідання, роз`яснення сторонам процесуальних прав, в тому числі на подання доказів, витребування доказів, тощо (а.с. 10).
09 березня 2023 року позивачем подана заява про завершення розгляду справи, зі згодою на заочний розгляд справи.
09 березня 2023 року ухвалено про проведення заочного розгляду справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
5.Фактичні обставини встановлені судом.
Згідно довідки сформованої АТ КБ «Приватбанк» від 24 січня 2023 року, на картковий рахунок ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , були зараховані грошові кошти як заробітна плата, від ЕККО-СІТІ за період з березня 2021 року по липень 2022 року у зазначеному розмірі на загальну суму 102626 гривень 76 копійок (а.с. 2-3).
Також, згідно до даної довідки АТ КБ «Приватбанк» відображено що зазначений картковий рахунок як то НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 відкритий за угодою від 18 березня 2021 року.
6.Норми права застосовані судом.
Згідно до ст.. 115 КЗпП України, в редакції яка діяла на час зазначений як період звільнення позивача травень 2022 року, відповідно:
Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Згідно до ст. 116 КЗпП України, в редакції яка діяла на час зазначений як період звільнення позивача травень 2022 року, відповідно:
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно до ст. 117 КЗпП України, в редакції яка діяла на час зазначений як період звільнення позивача травень 2022 року, відповідно:
В разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Згідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, в редакції яка діяла на час зазначений як період звільнення позивача травень 2022 року, відповідно:
працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
7.Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Як встановлено судом, позивачем заявлено про існування в період з 26 лютого 2021 року по 31 травня 2022 року трудових правовідносин із відповідачем ТОВ «ЕККО-СІТІ».
Так, у відповідності до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно до частини 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
А, у відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, - Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Обов`язок доказування визначений ст. 81 ЦПК України, та згідно до приписів ст..ст. 76-78 ЦПК України передбачено що докази повинні бути достатніми, достовірними, належними, допустимими.
Як вбачається із доказів поданих позивачем ОСОБА_1 ним в період з березня 2021 року по липень 2022 року, на відкритий ним у АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок як то НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 за угодою від 18 березня 2021 року, отримувалися грошові суми від ЕККО-СІТІ як заробітна плата на загальну суму 102626 гривень 76 копійок (а.с. 2-3).
З зазначеного доказу не можливо встановити ні початок ні кінець трудових правовідносин які б могли існувати між позивачем та відповідачем, підстави припинення трудових правовідносин, дату припинення трудових правовідносин, тощо.
Заявляючи вимоги про стягнення заробітної плати за травень 2022 року, позивач подає доказ про проведення виплат відповідачем по липень 2022 року включно.
Також, заявляючи про компенсацію відпустки, позивач не зазначає на який період та який вид відпустки, не зазначає кількість днів відпустки, не наводить такий розрахунок.
В частині позовних вимог щодо середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, позивач посилається у розрахунку на період як 6 місяців, що відповідно до часу звернення із позовом у січні 2023 року, підтверджує що фактично правовідносини на травень 2022 року не були припинені, бо таким чином, припинення трудових правовідносин у наявності невиконання вимог ст.. 116 КЗпП України відповідно, може бути пов`язано з періодом кінець липня 2022 року.
Також, як вбачається із копії довідки Пенсійного Фонду щодо нарахувань виплат не можна отримати відомості щодо страхових виплат відповідачем за період по травень 2022 року.
При кожній виплаті заробітної плати власник зобов`язаний повідомляти робітнику відомості про оплату праці: - загальну суму заробітної плати з розшифруванням по видам виплат; - розмір та підстави відрахувань із заробітної плати; - суму заробітної плати, яка підлягає сплаті. Власник повинен забезпечити виплату зарплатні регулярно в робочі дні, в строки, встановленні в колективному договорі, але не пізніше двох разів на місяць, з проміжком в 16 календарних днів. У тих випадках, коли день виплати зарплатні співпадає з вихідним, святковим або неробочим днем, зарплатня сплачується напередодні.
Зарплатня сплачується за місцем роботи. За письмовою заявою робітника виплата зарплатні може здійснюватися через установи банків, поштовими переводами з обов`язковою сплатою цих послуг за рахунок власника. Робітники мають право на компенсацію заробітної платні у зв`язку із затримкою строків її виплати.
Проте, таких відомостей позивач не долучив до позовної заяви, їх також не подав і відповідач, як то довідку по наявну заборгованість із заробітної плати, на визначений період.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.
Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів роботодавця не виключає його відповідальності.
Статтею 27 Закону України «Про оплату праці» визначено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Держава забезпечує щоквартальну підготовку і публікацію статистичних даних про середню заробітну плату і середню тривалість робочого часу по галузях, групах професій і посад, а також щорічну публікацію даних про вартість робочої сили.
Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановлено, що середній заробіток працівника визначається відповідно Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі по тексту - Порядок), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року середній заробіток обчислюється з середньомісячної заробітної плати за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Частинами 1,3 п. 3 розділу III вказаного Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками- почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату.
Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Крім того, положеннями п. 4 розділу III Порядку передбачені виплати, які не підлягають врахуванню при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати.
Пунктом 8 розділу IV Порядку передбачено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Позивачем здійснено розрахунок середньоденної заробітної плати виходячи з обраної позивачем суми як то 7003,50 гривень на місяць, проте період як час затримки розрахунку при звільненні позивача, у разі якщо дійсно він був звільнений, повинен починається з наступного дня після звільнення, але зазначений факт жодним доказом не підтверджений.
Підтвердження таких обставин може бути шляхом заявлення та подання доказів, що підтверджують факт (такими доказами може бути наказ про прийняття на роботу, наказ про звільнення, накази про здійснення трудової діяльності, довідки про нарахування та виплату заробітної плати, наявність трудового договору, допущення працівника до роботи, виконання трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення його з правилами внутрішнього трудового розпорядку, показання свідків, тощо).
Позивач не обмежений у праві на подання доказів, а у разі їх відсутності у нього, на подання клопотання про витребування доказів.
Суд в черговий раз звертає увагу не те, що як на час відкриття провадження у справі, так і під час подання позивачем заяви про розгляд справи, здійснювалися дії на роз`ясненні позивачеві необхідності збору доказів (їх подання, витребування тощо), проте керуючись своїми правами на власний розсуд, жодної заяви або клопотання про витребування доказів, про виклик свідків, про подання додаткових доказів, хоча б копії трудової книжки, тощо, з боку позивача не заявлено та не подано.
А тому, враховуючи, що сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків, тощо суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України.
Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Тобто, без встановлення фактичних даних, дослідження доказів на яких ґрунтується позиція сторін, не є можливим, і рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи з наведеного, встановивши всі фактичні обставини справи виходячи із наданих доказів сторонами, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами обставини, та правовідносини, на які він посилається у своїй позовній заяві, та факт порушення відповідачем його прав, і вимог трудового законодавства, а відтак позов задоволенню не підлягає.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
8.Судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
Так, при зверненні із позовом, позивачем не було сплачено судовий збір, так як у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», він є особою звільненою від його сплати.
А тому, судові витрати пов`язані із розглядом справи, з врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕККО-СІТІ» «про виплату заробітної плати», - відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Суддя Івченко Т. П.