ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4487/23 Справа № 214/5528/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/5528/14-ц за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дії та зобов`язання старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Синявську С.П. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року, постановлену у складі судді Чернова Н.В., -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ряснянська І.С., заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Синявської С.П. щодо визначення заборгованості зі сплати ОСОБА_1 аліментів на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2014 по справі №214/5528/14-ц, та зобов`язання старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Синявську С.П. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати ОСОБА_1 аліментів на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2014 по справі №214/5528/14-ц з урахуванням сплаченої суми за період з 14.05.2016 по 23.07.2021.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року провадження у цивільній справі №214/5528/14-ц за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 , про визнання неправомірними дії та зобов`язання старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Синявську С.П. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів було зупинено до набрання законної сили судового рішення Подільського районного суду м. Києва у справі №758/162/23.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року скасувати, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування зазначила, що об`єктивно можливо розглянути дану справу до вирішення Подільським районним судом м. Києва справи №758/162/23, оскільки вони не пов`язані між собою. Так, в даній справі оскаржуються дії державного виконавця щодо відмови у здійсненні перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язання здійснити перерахунок за заявою представника боржника на підставі наданих ним документів. В свою чергу, як вбачається з клопотання про зупинення, воно мотивовано тим, що представник боржника подала заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю для підтвердження факту, що стягував отримувала кошти у якості аліментів, однак отримана інформація може бути в подальшому використана для повторного звернення до державного виконавця з відповідним клопотанням про перерахунок або оскарження розміру заборгованості та аж ніяк для розгляду скарги на рішення державного виконавця, вчинене нею 27.10.2022 року на підставі поданих 18.10.2022 року документів.

ОСОБА_1 було надано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив ухвалу залишити без змін, а скаргу без задоволення. В обґрунтування зазначив, що наслідком задоволення заяви у справі №758/162/23 може бути отримання інформації, яка слугуватиме беззаперечним доказом отримання ОСОБА_2 грошових коштів, чим власне Потьомкін і обґрунтовує свої вимоги у судовій справі №214/5528/14-ц розгляд, судової справи Подільським районним судом м. Києва у справі №758/162/23 безпосередньо впливає на результат розгляду вимог у справі №214/5528/14-ц, оскільки в межах розгляду останньої, зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які підлягають обов`язковому з`ясуванню, зокрема, отримання стягувачем грошових коштів якості аліментів на утримання дітей. Розгляд даної справи до розгляду судової справи №758/162/23 матиме своїм наслідком ухвалення рішення на підставі неповно з`ясованих обставин, необ`єктивності їх оцінки, а також не дотримання судом процесуального обов`язку, передбаченого ч. І ст. 251 ЦПК України

Відзив на апеляційну скаргу від державного виконавця не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.369, апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (пункт 14 частини першої статті 353 цього Кодексу), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Таким чином дану апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду у даній справі, зазначив, що на виконанні Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №65871621 з виконання виконавчого листа №214/5528/15-ц від 23.09.2014 року, виданого Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу, про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх доходів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 18.10.2022 року скаржник через свого представника звернувся до відділу ДВС з заявою про здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів, та просив врахувати та включити сплату ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей на загальну суму 464580,50 грн. сплачені у період з 2016 по 2021 роки, однак згідно відповіді державного виконавця йому було відмовлено, відмова обґрунтована заявою стягувача, що вона не отримувала будь-яких коштів в якості аліментів від боржника. Крім того, платежі не містять цільового направлення даних коштів аліментів на дітей. Зазначив, що у фіскальних чеках відображено факт здійснення боржником грошових переказів через систему MoneyGram на імя ОСОБА_2 та її матері ОСОБА_5 , що передбачалися для потреб дітей.

24.02.2023 року від представника скаржника ОСОБА_6 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №214/5528/14-ц до набрання законної сили судовим рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №758/162/23 за заявою ОСОБА_1 про розкриття ПАТ «КБ «Акордбанк», АТ «ПУМБ» інформації, яка містить банківську таємницю. В обґрунтування поданого клопотання вказав, що для підтвердження факту, що стягувач отримувала грошові кошти у якості аліментів в розмірі 464 580, 50 грн. до ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «ПУМБ», АТ КБ «ПриватБанк» було направлено адвокатські запити, з проханням надати інформацію щодо отримання ОСОБА_2 та інформацію щодо отримання ОСОБА_5 грошових переказів у період з 01.01.2015 р. по 01.01.2022 р., через систему грошових переказів «MONEY GRAM» де відправником зазначено «IEVGEN POTOMKIN», а отримувачем «OKSANA POTOMKINA» «NEONELYA PAUL», відповідно, а саме дані відправника та отримувача грошових коштів; дату iх перерахування: суму отриманих грошових коштів, дату їх отримання; місце отримання грошових коштів - назва банку (відділення) та його адреса, зокрема ця інформація стосується операцій вказаними вище транзакціями. У зв`язку з відмовою банківських установ надати запитувану інформацію через те, що остання відноситься до банківської таємниці, за їх місцезнаходженням (юридичними адресами банків) 29.12 2022 року до Подільського та Печерського районних судів м. Києва, відповідно, було направлено заяви (в порядку окремого провадження) про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю. Подільським районним судом м. Києва відкрито провадження по справі №758/162/23 та призначено розгляд на 28.03.2023 р. на 12 год. 15 хв. Інформація щодо відкриття провадження за заявою, що була подана до Печерського районного суду відсутня. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що наслідком задоволення заяв буде отримання інформації, яка слугуватиме беззаперечним доказом отримання ОСОБА_2 грошових коштів та підставою для здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №65871621, враховуючи відкриття провадження Подільським районним судом м. Києва по справі №758/162/23, скаржник вважав, що наявна необхідність зупинення провадження у справі №214/5528/14-ц оскільки існує об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення справи 758/162/23

Згідно відомостей з веб-порталу «Судова влада» розгляд справи №758/162/23 Подільським районним судом м. Києва призначено на 12.07.2023 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року зазначене клопотання було задоволено та провадження у справі №214/5528/14-ц було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №758/162/23

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції посилався на п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, згідно якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком з наступних підстав.

Частиною 1 статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 207/413/18, від 20 лютого 2020 року у справі № 824/215/19, від 10 квітня 2018 року у справі № 761/40264/17, від 27 лютого 2019 року у справі №308/5006/16-ц.

Зупиняючи провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції посилався на факт розгляду справи №640/17842/21.

Проте, судом першої інстанції не обґрунтовано, в чому саме полягає матеріально-правовий зв`язок між зазначеними справами, не мотивовано, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи…... Проте вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись із урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (рішення від 20 червня 2000 року у справі «FRYDLENDER v. FRANCE», заява № 30979/96, § 43).

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Незважаючи на те, що зупинення провадження у справі має тимчасовий характер, судам слід враховувати право кожної особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку та розглядати кожну справу без надмірного формалізму.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року в справі № 641/8309/19 (провадження № 61-10107св20) міститься висновок, що «відповідно до вимог закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи».

Враховуючи, що судом першої інстанції не встановлено об`єктивну неможливість розгляду даної справи на підставі зібраних по справі доказів та не виключає можливість встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, суд першої інстанції постановив ухвалу про зупинення провадження у справі відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України без обґрунтування об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не мотивував належним чином підстав для зупинення провадження в даному випадку, є обґрунтованими.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права та є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року про зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: