Справа № 490/6112/22
н/п 2-о/490/182/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Марченку О.І.,

за участі заявника ОСОБА_1

та його представника ОСОБА_2

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 у якій він просить:

видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 на шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження у вигляді заборони: ОСОБА_3 наближатися до заявника на відстань у 200 метрів; місця проживання заявника за адресою АДРЕСА_1 ; вести листування, телефонні переговори із заявником через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

направити ОСОБА_3 до Управління соціальних виплат і компенсації Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 січня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 січня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі залучено заінтересовану особу ОСОБА_4 .

Від ОСОБА_5 10 січня 2023 року надійшла заява, в якій він виклав свої заперення стосовно вимог ОСОБА_1 .

У судове засідання зявилися заявник та його представник, ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 пояснив, а його представник ОСОБА_2 підтримала, що ОСОБА_3 регулярно вчиняє до заявника фізичне насильство. Працівниками поліції відносно нього складено два термінових обмежувальних приписа. Його син не має постійного заробітку, не має сім`ї та має психічне захворювання. Просив заяву задовольнити та визначити тимчасові обмеження його прав, про які він просить.

ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечив, просив відмовити у її задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що його батько ОСОБА_1 багато років б`є та знущається з ОСОБА_4 (колишня дружина ОСОБА_1 ), а він її захищає. ОСОБА_1 вчиняє скандали з родиною та сусідами. З цього приводу були неодноразові звернення до поліції. У ОСОБА_1 трапляються панічні атаки, у зв`язку із чим він звертався до лікаря та йому були виписано таблетки «Еглоніл». У побуті, батько не виконує жодної роботи, прибиранням, приготуванням їжі, доставка води здійснюється ним. Комунальні платежі сплачує ОСОБА_4 . Батько постійно критикує спосіб його життя, вказуючи йому на те, що він проходив лікування у психіатра. Цю інформацію він також повідомляє і стороннім особам.

Заінтересована особа ОСОБА_4 проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечила, вказала на те, що її чоловік зловживає спиртними напоями, б`є її вчиняє сварки, як у сім`ї так і з сусідами. Їй було шкода колишнього чоловіка, тому вона довгий час намагалася вирішувати суперечки з сусідами та знайомими, з якими сварився заявник. Одного разу вона, з метою врегулювання конфлікту, відшкодувала шкоду, завдану ним прадавнині магазину, на яку накинувся ОСОБА_1 . Її син ОСОБА_5 захищає її від батька, коли той накидається на неї із спробами побити, допомагає по господарству.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Квартира АДРЕСА_1 придбана ОСОБА_1 24 березня 1998 року, що підтверджується договором № 8477 купівлі-продажу цієї квартири.

Сторони у справі під час судового розгляду пояснили, що ця квартира придбана під час шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

За цієї адресою зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3

ОСОБА_1 14, 16, 17 вересня 2022 року, 19 та 20 жовтня 2022 року звертався із скаргами на свого сина ОСОБА_3 , вказуючи що він є психічно хворою людиною та вчиняє насильство стосовно заявника.

Ці скарги були розглянуті у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», після прибуття на місце працівниками поліції не було встановлено факту домашнього насильства, а 18 вересня 2022 року заявник написав заяву щодо припинення подальшої перевірки. Крім того, 19 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол за статтею 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб).

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 повідомив поліцію про те, що цього дня ОСОБА_3 завдав йому удару в грудну клітину, у зв`язку із чим він змушений був звернутися до лікаря. Як слідує із зворотного повідомлення Міської лікарні швидкої медичної допомоги від 20 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 рекомендовано диклак гель, кейвер 1х2р/д.

17 вересня 2022 року працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 (заявник у справі), види обмежень заборона у будь-який спосіб контактувати на три доби.

17 вересня та 20 жовтня 2022 року працівниками поліції винесено тимчасовий заборонний припис стосовно ОСОБА_3 , види обмежень заборона у будь-який спосіб контактувати на три доби.

Відповідно до довідки КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 22 вересня 2022 року № 1860 ОСОБА_3 на психіатричному обліку не перебуває, лікувався стаціонарно в психіатричному відділенні з діагнозом: «Гострий поліморфний розлад з симптомами шизофренії».

З листа ГУНП в Миколаївській області від 10 січня 2023 року слідує, що заінтересована особа ОСОБА_4 27 листопада 2022 року зверталася до поліції із заявою щодо вчинення ОСОБА_1 насильства стосовно неї. Ця заява розглянута у порядку Закону України «Про звернення громадян».

Пункт 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Віповідно до пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Під час розгляду справи встановлено, що між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 існують неприязні стосунки на ґрунті побутових питань та несхвальному ставленні заявника до способу життя його сина ОСОБА_1 . Під час судового засідання заявник неодноразово наголошував на тому, що його син не має постійної роботи, власної сім`ї та має психічний розлад.

З матеріалів справи слідує, що 17 вересня 2022 року, що терміновий заборонний припис винесно не лише стосовно ОСОБА_3 , а й стосовно ОСОБА_1 (заявника).

У своїх поясненнях ОСОБА_3 неодноразово зазначав, що його батько ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, провокує сварки та завдає фізичного насильства стосовно нього, його матері та сторонній осіб. На підтвердження цього надав суду відповідні аудіо та відео записи.

Так, на відеозаписі (файл під назвою 20230106_152443) зафіксовано як заявник ОСОБА_1 озвучив образливі висловлювання на адресу свого сина ОСОБА_3 . Заявник у судовому засіданні визнав, що на цьому відео знято саме його.

Також, на відеозаписах «Пушкинская_КАМ_4», «Пушкинская_КАМ_3», «Пушкинская_КАМ_2» зафіксовано як ОСОБА_1 зайшовши до магазину завдав тілесних ушкоджень його продавчині. Ця подія мала місце 13 липня 2021 року. ОСОБА_4 пояснила, що вона з власної ініціативи, з метою допомогти заявнику, відшкодувала продавчині шкоду, завдану ОСОБА_1 продавчині. Для огляду суду було надано оригінал розписки цієї особи, з якої слідує, що претензії до ОСОБА_1 за результатами події, яка мала місце 13 липня 2021 року, відсутні.

ОСОБА_3 зазначив, що ці відеозаписи він надав на підтвердження того, що його батько ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями та постійно вчиняє бійки та провокує сварки.

Щодо подій 20 жовтня 2022 року із пояснень ОСОБА_3 вбачається, що у цей день його батько ОСОБА_1 вчинив сварку з ОСОБА_4 та з ним, також намагався вчинити бійку. З огляду на це ОСОБА_3 відштовхнув його. Заявник ОСОБА_1 вказав на те, що син його побив.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами справа також наявний спір щодо продажу належної їм квартири та придбання для ОСОБА_1 та ОСОБА_4 окремого житла. Це питання сторони намагалися вирішити у 2014 році, однак через завищення заявником ціни квартири та визначення її вартості вище ринкової, вони не змогли продати квартиру та продовжили проживати усі разом.

Підсумовуючи викладене, суд не знаходить достатніх підстав для визнання ОСОБА_1 особою, яка постраждала від домашнього насильства та визнання його сина ОСОБА_3 особою, що вчиняє таке насильство в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Щодо доводів заявника про психічне захворювання сина, то суд зазначає, що відповідно до глави 10 ЦПК України передбачено порядок надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, у разі наявності необхідності надання такої допомоги.

Як зазначили сторони питання щодо примусового надання ОСОБА_3 психіатричної допомоги заявником не вирішувалося. При цьому суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що вирішення його питання він переклав на ОСОБА_4 , оскільки він є батьком ОСОБА_3 .

У своїй заяві від 10 січня 2023 року ОСОБА_3 просив заборонити заявнику принижувати його та направити його батька ОСОБА_1 на повторне обстеження у психотерапевта/ рекомендувати йому пройти обстеження та направити на курси, по лікуванню та протидії пияцтву в державній установі, або ж у приватній клініці.

Суд зазначає, що главою 13 ЦПК України не передбачена можливість розгляду зустрічних вимог до заявника, тому поставлені ОСОБА_3 питання не можуть бути розглянуті в межах справи № 490/6112/22. Також суд роз`яснює ОСОБА_3 його право на правову допомогу.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 79-84, 141, 259-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох