ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №521/18865/21

Апеляційне провадження №22-ц/813/3178/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Трофименка О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 23 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Дяченко В.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та відзиву на позов

У листопаді 2021 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «БРЕУСА 61/9» (далі - ОСББ «БРЕУСА 61/9», об`єднання) звернулося до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку, прибудинкової території та комунальних послуг (а.с.1-2).

Позов обґрунтовано тим, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, від 19 грудня 2011року, №0043061 за ініціативою власників квартир та нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 створено та зареєстровано ОСББ «БРЕУСА 61/9», яке є управителем вказаного будинку.

Оскільки ОСОБА_1 є власником офісного приміщення № НОМЕР_1 зазначеного будинку, та користується житлово-комунальними послугами, які надає ОСББ «БРЕУСА 61/9», то він зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, своєчасно і в повному обсязі відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону України «Про житлово комунальні послуги» сплачувати належні внески і платежі, у тому числі житлово-комунальні.

Посилаючись на те, що відповідач не в повній мірі виконує свої обов`язки по сплаті членських внесків, до яких входять оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, охоронних послуг та послуг з вивезення сміття, тому станом на 01 жовтня 2021 року за ним утворилася заборгованість в загальному розмірі 13 356,37 грн., яка підлягає стягненню на користь ОСББ «БРЕУСА 61/9» (а.с.1-2).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2021 року передано справу до Суворовського районного суду м.Одеси за підсудністю (а.с.28-29).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20 січня 2022 року відкрито провадження по вищевказаній справі (а.с.34-35).

У відзиві на позов ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що він не зобов`язаний сплачувати членські внески позивачу, оскільки не є членом ОСББ «БРЕУСА 61/9» (а.с.45-52).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «БРЕУСА 61/9» заборгованість за утримання будинку, прибудинкової території та комунальних послуг у розмірі 13 356,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «БРЕУСА 61/9» судовий збору у розмірі 2 270 грн.(а.с.96-100).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким провадження по справі закрити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт наводить наступні доводи та зазначає, що:

-справа розглянута у його відсутність, оскільки він прибув до суду, але його не допустили до судового засідання;

-як власник нежитлового приміщення з 2012 року він не є членом ОСББ «БРЕУСА 61/9», не має ніяких гарантованих Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» прав або гарантій від ОСББ «БРЕУСА 61/9», не мав права приймати участь у загальних зборах та затвердженню кошторису;

-згідно ст.10 зазначеного закону рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання, але на нього не розповсюджується, а тому у нього відсутні зобов`язання по виконанню рішення об`єднання;

-відповідно до Типового договору №27/1/10-13 плата за утримання будинку становить 81,75грн., плата за вивіз побутових відходів - 6,95грн.+плата за охорону будинку 24,44грн., плата за опалення утримання офісу - 11,86грн., а тому розмір плати разом складає 125 грн. на місяць, 1500 грн. на рік(125х12 місяців), які ним сплачено;

-за Типовим договором ним до березня 2019 року все сплачено включно і борг відсутній, що підтверджено квитанціями від 04 квітня 2018 року на суму 1500 грн., від 07 березня 2019 року - на суму 1500 грн.;

-за листом голови правління об`єднання від 25 березня 2021 року його повідомлено про розірвання Типового договору №27/1/10-13 від 10 січня 2014 року;

- належне йому нежитлове приміщення не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин (а.с.103-118).

Правом відзиву на апеляційну скаргу ОСББ «БРЕУСА 61/9» не скористалось.

Учасники судового процесу про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 24 січня 2023 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на іншу дату з поважних причин не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що відповідач не виконував обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг з управління багатоквартирного будинку у результаті чого утворилась заборгованість у сумі 13 356,37грн. грн. яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «БРЕУСА 61/9».

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком місцевого суду, оскільки він відповідає нормам матеріального і процесуального права, Разом з тим вважає, що суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача судові витрати з огляду на наступне.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ОСББ «БРЕУСА 61/9» є юридичною особою, яке діє на підставі Статуту, має свою печатку та рахунок в банківських установах(а.с.5-16).

19 грудня 2011 року була проведена державна реєстрація ОСББ «БРЕУСА 61/9», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису 0043061 (а.с.19).

Відповідно до п.п.1,2 розділу 2 статуту ОСББ «БРЕУСА 61/9» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Пунктом 1 розділу 3 статуту зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор).

Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання та скликаються не рідше одного разу на рік (п. 2 розділу 3 статуту).

Відповідно до п. п. 9-14 розділу 3 статуту рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління, яке є виконавчим органом об`єднання і обирається та підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим статутом. До компетенції правління належать, серед іншого, підготовка плану ремонту, реконструкції і переоснащення багатоквартирного будинку і прибудинкової території, кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством, укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням.

Встановлено, що обслуговування та утримання будинку АДРЕСА_1 здійснює ОСББ «БРЕУСА 61/9» на підставі статуту та відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 11 червня 2012 року належить нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (а.с.55).

10 січня 2014 року між ОСББ «БРЕУСА 61/9» та ОСОБА_1 укладено Типовий договір №27/1/10-13 відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, з зазначенням переліку услуг і цін на послуги (а.с.56-58).

Згідно довідки №12/10 від 12 жовтня 2021року тариф за послугу утримання прибудинкової території затверджено рішенням загальних зборів та нараховується на загальну площу квартири (а.с.22).

Встановлено, що станом на 01 жовтня 2021 року у відповідача ОСОБА_1 є заборгованість у загальному розмірі 13 356,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який складається з: боргу минулих періодів станом на 31 липня 2018року - 2823,21 грн., за 2018 рік нараховано - 1370,07 грн., за 2019 рік - 3300,56 грн., з яких сплачено 1500 грн., за 2020 рік - 3928,22 грн., за 2021 рік нараховано -3434,31 грн.(а.с.17-18).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2021 року відмовлено ОСББ «БРЕУСА 61/9» у видачі наказу стосовно стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг (а.с.24).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

За положеннями ч.2ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Так, ч.1ст.385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон №417-УІІІ «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» (далі-Закон №417-УІІІ), предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За визначеннями, які вживаються в цьому Законі та містяться в ст.1 Закону, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Наказом Державного комітету України будівництва та архітектури від 18 травня 2005 року №80 затверджені «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», чинні від 1 січня 2006 року, за пунктом 2.50 яких у першому, другому і цокольному поверхах житлових будинків допускається розміщувати приміщення: адміністративні, магазинів роздрібної торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, відділень зв`язку загальною площею не більше 700 м.кв , банків, магазинів і кіосків з продажу преси, поліклінік, жіночих консультацій, рентгено-стоматологічних кабінетів (в разі забезпечення вимог НРБУ); роздавальних пунктів молочних кухонь, юридичних консультацій і нотаріальних контор, загсів, філій бібліотек, виставкових залів, контор житлово-експлуатаційних організацій, фізкультурнооздоровчих занять загальною площею до 150 кв.м, культурно-масової роботи з населенням (для проведення лекцій, зборів, бібліотек-читалень, кімнат для індивідуальних занять, роботи гуртків, прийому громадян депутатами тощо), дитячих художніх шкіл, центрів соціального захисту населення, центрів зайнятості населення базового рівня до 50 відвідувачів і до 15 співробітників центрів, а також груп короткотривалого перебування дітей дошкільного віку (крім цокольного поверху). У житлових будинках допускається розміщення на верхньому житловому поверсі (у тому числі мансардному) творчих майстерень художників та архітекторів.

Тож в силу наведених вище визначень, державних нормативів та відповідно до поняття, наведеного у ст.380 ЦК України багатоквартирний будинок є житловим будинком, будівлею, призначеною для постійного в ній проживання. Співвідношення площі житлових приміщень (квартир) у багатоквартирному будинку та площі нежитлових приміщень у ньому зумовлене особливостями розміщення нежитлових приміщень у житловому будинку, тобто за загальним правилом є об`єктивним фактором.

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому ст.10 Закону №417-УІІІ. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом №2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон №2866-ІІІ), відповідно до ст.1 якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку- юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2866-III основною метою створення об`єднання є забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. А за ч.4ст.4 цього Закону діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників(ст.10 Закону №2866- ІІІ).

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Права та обов`язки співвласника (тобто власника квартир та/або нежитлових приміщень) врегульовані ст.ст.14 та 15 Закону №2866-ІІІ.

Так, об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за ст.21 Закону №2866-ІІІ належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.

Так, ст.20 Закону №2866-ІІІ врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

За п.12 ст.1 Закону №2189-УІІІ від 09 листопада 2017 року «Про житлово комунальні послуги»(далі-Закон №2189-УІІІ) послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.5 Закону України №2189-УІІІ встановлено перелік житлово-комунальних послуг, до яких належить житлова послуга - послуга з утримання багатоквартирного будинку. 1)Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст.10 Закону №2189-УІІІ, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1)витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2)винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Отже, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається відповідно до вищенаведених вимог законодавства.

Законом №2189-УІІІ не передбачено житлово- комунальну послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, натомість послуга з управління багатоквартирним будинком здійснюється виключно на договірних засадах, а ціна на послугу не затверджується рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради.

Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.

Як вбачається з матеріалів справи, обслуговування та утримання будинку АДРЕСА_1 здійснює ОСББ «БРЕУСА 61/9» на підставі статуту та відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 11 червня 2012 року належить нежитлове приміщення АДРЕСА_2 (а.с.55).

10 січня 2014 року між ОСББ «БРЕУСА 61/9» ОСОБА_1 укладено Типовий договір №27/1/10-13 відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, з посиланням переліку услуг і цін на послуги на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 54,5кв.м. (а.с.56-58).

Згідно договору він діє на протязі року з 10 січня 2014 по 10 січня 2015 року, але якщо за місяць до закінчення дії договору жодна із сторін не висловила намір внести до нього зміни або доповнення, він продовжується на наступний рік (а.с.58).

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки №12/10 від 12 жовтня 2021року, тариф за послугу утримання прибудинкової території затверджено рішенням загальних зборів та нараховується на загальну площу квартири.

2018 р.-2,64 грн./м.кв.

з 07.2018 р.-3,61 грн/ м.кв.

з 03.2020 р.-4,45 грн/м.кв.

з 03.2021 р.-5,35 грн/м.кв.

Тариф за послуги охорони розраховуються пропорційно загальної площі усіх власників житлових та не житлових приміщень згідно договору з охорони об`єкту та актів виконаних робіт

з 11.2018 р. - 18000 грн.

з 01.2020 р. - 22000 грн.

з 09.2020 р. - 24000 грн.

з 12.2020 р. - 26000 грн.

Тариф на вивезення сміття нараховується пропорційно кількості власників ОСББ (282 особових рахунків) згідно договору на вивіз твердих побутових відходів та актів виконаних робіт.

2018 рік - 3964,24 грн.

з 01.08.2019 р. - 5897,94 грн. (а.с.27).

Встановлено, що станом на 01 жовтня 2021 року у відповідача є наявна заборгованість у загальному розмірі 13 356,37 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості який складається з: боргу минулих періодів станом на 31 липня 2018року, - 2823,21 грн., за 2018 рік нараховано - 1370,07 грн., за 2019 рік - 3300,56 грн., з яких сплачено 1500 грн., за 2020 рік - 3928,22 грн., за 2021 рік нараховано -3434,31 грн.(а.с.17-18).

Згідно квитанцій від 04 квітня 2018 року на суму 1500 грн., від 07 березня 2019 року на суму 1500 грн., які вказані в апеляційної скарзі апелянтом сплачено 3000 грн., інших доказів щодо сплати послуг відповідачем не надано (а.с.108-109).

За розрахунком, який надано ОСББ «БРЕУСА 61/9» станом на 31 липня 2018 року, зазначено, що у березні 2019 року ОСОБА_1 сплачено 1500 грн.(а.с.17-18).

За правилами ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 зроблено висновок, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Отже, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18.

Установлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлове приміщення АДРЕСА_2 та користується ним. Технічне обслуговування нежитлового приміщення проводить ОСББ «БРЕУСА 61/9», який несе у зв`язку з цим витрати з управління багатоквартирного будинку. Позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджується, що позивач несе витрати пов`язані з утриманням нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим на ці послуги нараховуються кошти,тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за надані послуги.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 не є членом ОСББ, тому не зобов`язаний сплачувати на користь позивача будь-які кошти, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що позивач довів фактичне надання таких послуг, які не можуть бути відокремлені, та щодо отримання яких відповідач не може бути позбавлений у зв`язку із специфікою їх надання, оскільки всі надані послуги з управління багатоквартирного будинку(тариф за послугу утримання прибудинкової території, за послуги охорони, тариф на вивезення сміття) здійснюється для усіх власників будинку та нежитлових приміщень, в якому є нежитлове приміщення відповідача, що належить йому на праві власності.

Разом з цим, доказів того, що ОСББ «БРЕУСА 61/9» не надавало послуги з управління та утримання нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 , або надає такі послуги у меншому обсязі, або взагалі їх не здійснював відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України.

Також у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від наданих послуг, які надає ОСББ «БРЕУСА 61/9» з управління та утримання нежитлового приміщення №10, яке належить йому на праві власності.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач ОСОБА_1 має обов`язок оплатити вартість отриманих ним послуг, а тому заборгованість за послуги з управління багатоквартирного будинку підлягають стягненню з відповідача на користь ОСББ «БРЕУСА 61/9».

Так, у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року №910/13182/17 та від 22 лютого 2018 року №910/11312/17, зазначено, що при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив, що «Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку».

Крім того, згідно висновків, які викладені у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №3-945гс15, особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Тобто, відсутність окремо укладеного з відповідачем договору про оплату витрат на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не є обставиною, що звільняє відповідача від сплати наданих послуг з утримання багатоквартирного будинку, оскільки такий обов`язок покладено на них законом. Крім того, обов`язок відповідача по сплаті платежів та внесків, передбачений статутом ОСББ ««БРЕУСА 61/9».

У даному випадку відповідач ОСОБА_1 з моменту набуття права власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 став носієм не тільки прав, але й обов`язків відносно власного майна і повинен нести тягар його утримання відповідно до ст. 322 ЦК України.

Посилання апелянта, що згідно Типового договору №27/1/10-13 від 10 січня 2014 року плата за утримання будинку складає 81,75грн., плата за вивіз побутових відходів - 6,95 грн.+ плата за охорону будинку =24,44 грн., плата за опалення утримання офісу ОСББ складає 11,86 грн., та розмір плати разом складає 125 грн. на місяць, а на рік 1500 грн.(125х12 місяців), тобто послуги за рік складають 1500 грн., до уваги не приймаються, оскільки послуги з управління багатоквартирним будинком визначені Типовим договором, який сторонами укладено 10 січня 2014 року, та який із 2014 року не переукладався, тому ціни та тарифи за період заборгованості з 2018 року по 2021 року кожен рік корегувались ОСББ та не могли бути постійними відповідно до умов договору від 2014 року (а.с.55-57).

При цьому у п.5.1 Типового договору №27/1/10-13 від 10 січня 2014 року сторони договору: ОСББ «БРЕУСА 61/9» та ОСОБА_1 зазначили, що вартість кожної послуги встановлюється відповідно до чинного законодавства, рішення Загальних зборів, а зміни до вартості послуг та розмір оплати, вносяться відповідно до укладеної та підписаної сторонами додаткової угоди.

Поряд з цим, відповідач, отримуючи послуги в збільшеному розмірі, починаючи з 2015 року моменту закінчення дії договору не скористався правом укладання додаткової угоди щодо наданих послуг ОСББ «БРЕУСА 61/9» та їх розміру оплати, які йому нараховувались ОСББ «БРЕУСА 61/9» щомісячно до 2021 року, тобто погодився з їх розміром.

Крім того, на теперішній час листом від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено, що згідно п.8.8 дія договору від 10 січня 2014 року закінчилася, про що його було повідомлено 26 листопада 2020 року про розірвання договору. 22 січня 2020 року йому надано примірник нового договору для ознайомлення і підписання. Також повідомлено, що усі розрахунки з ОСББ «БРЕУСА 61/9» відбуваються на загальних підставах, згідно рішень загальних зборів співвласників об`єднання (а.с.23).

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13 356,37 грн. за послуги з управління багатоквартирного будинку.

Доводи апелянта про те, що справа розглянута у його відсутність до уваги не приймається, оскільки на час постановлення судового рішення 23 травня 2022 року ОСОБА_1 був повідомлений про час та розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення, де зазначено, що він отримав його 27 квітня 2022 року (а.с.93).

Більш того матеріали справи не містять його заяви до суду першої інстанції про розгляд справи у його присутності.

Крім того, будучі обізнаним про розгляд справи в суді, відповідач не подав заяву до суду і не виявив бажання скористатись правом прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку, передбаченому ст.212 ЦПК України.

Разом з тим, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/1, від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Щодо судового збору

Разом з тим, рішення суду в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ОСББ «БРЕУСА 61/9» за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 2270 грн. підлягає скасуванню з таких підстав.

Із копії посвідчення ОСОБА_1 , доданого до апеляційної скарги, відповідач є багатодітний батько і законний представник дитини з інвалідністю, тобто звільнений від сплати судового збору (а.с.178-182).

Так, ст.5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо сплати судового збору.

Згідно п. 9 ч. 1ст.5 Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення з відповідача судового збору підлягає скасуванню, з постановленням нового судового рішення.

Судовий збір в сумі 2 270 грн. слід компенсувати ОСББ «БРЕУСА 61/9» за розгляд справи в суді першої інстанції за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, так як від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Крім того, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 не сплатив судовий збір в сумі 3405грн., тому судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 3405грн. необхідно віднести за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 23 травня 2022 року необхідно залишити без змін.

Крім того в резолютивній частині рішення судом першої інстанції помилково зазначено, що рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню, тому необхідно виключити вказаний висновок суду із резолютивної частині, як помилково зазначений судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 23 травня 2022 року в частині стягнення судового збору в сумі 2270 грн. скасувати, постановить нове судове рішення.

Компенсувати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «БРЕУСА 61/9» (, рахунок НОМЕР_2 ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, місцезнаходження: м.Одеса, вул.Бреуса, буд.61/9, оф.10) за рахунок держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2270(дві тисячі двісті сімдесят) грн. у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3405(три тисячі чотириста п`ять) грн. за розгляд справи в апеляційному суді віднести на рахунок держави.

В іншій частині рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 23 травня 2022 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 06 лютого 2023 року.

Головуючий

Судді: