ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м.Суми

Справа №587/1290/22

Номер провадження 22-ц/816/127/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2022 року в складі судді Степаненка О.А., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування з моменту його укладання.

Свої вимоги мотивувало тим, що 02 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206621966, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов полісу строк його дії встановлено з 03 листопада 2021 року по 02 листопада 2022 року включно. Відповідно до умов полісу, а саме в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю. 30 липня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Fiat Doblo» НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ). З метою розслідування страхового випадку, позивач, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону № 1961-IV, звернувся до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України з запитом про проходження ОТК вищевказаним транспортним засобом. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (Філії ГСЦ МВС) транспортний засіб «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) підлягає ОТК та не проходив його.

Таким чином, позивач зазначав, що під час укладання полісу щодо транспортного засобу «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) страхувальник надав неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов`язку з проходження ОТК, а тому, посилаючись на вищевикладені обставини, просив визнати недійсним з моменту укладання поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206621966, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ).

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» за його безпідставністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що відповідач, заповнюючи відомості про транспортний засіб та умови його використання під час укладення електронного полісу, вказав у відповідному розділі інформацію та запевнив позивача, що його транспортний засіб відноситься до легкових та не підлягає обов`язковому технічному контролю, що сприяло укладенню оспорюваного полісу з боку позивача. Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (Філії ГСЦ МВС) траноспорний засіб «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) за типом є вантажним автомобілем, підлягає ОТК кожних два роки та не проходив його. Таким чином, під час укладання полісу щодо транспортного засобу «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) страхувальник надав неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов`язку з проходження ОТК. Більше того, відповідач невірно вказав тип транспортного засобу, зазначивши у відомостях про тип транспортного засобу В1, тобто легковий автомобіль до 1600 кубічних сантиметрів, однак, згідно відомостей, наданих листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (Філії ГСЦ МВС) вказаний транспортний засіб за типом вантажний, тож повинен відповідати типу транспортного засобу С1 (вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 2 тонн (включно)).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач до апеляційного суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог і доводів апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2021 року між сторонами було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 1 № ЕР-206621966, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ).

Поліс ЕР-206621966 було сформовано відповідачем самостійно (он-лайн), без участі позивача. Відповідно до умов полісу строк його дії встановлено з 03 листопада 2021 року по 02 листопада 2022 включно. Відповідно до умов полісу, а саме в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю.

30 липня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ).

Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (Філії ГСЦ МВС) транспортний засіб «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) підлягає ОТК та не проходив його.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмета страхування, а тому прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Згідно п. 1.7. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Пунктом 14.2. ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік.

Згідно абз. 6, 7 п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до пункту 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачає, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 затверджено Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 2.1.4. Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ.

Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558.

Визначено Інструкцією, що в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років.

Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування.

У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду.

Місцевий суд вірно зазначив, що уклавши договір обов`язкового страхування (видавши поліс) Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» було зобов`язано перевірити чи повинен або ні транспортний засіб відповідача проходити обов`язковий технічний контроль за час дії полісу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно предмету страхування.

Тим паче у п. 6 Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 25.05.17 № 401/2017 і розроблений у відповідності до Положення про особливості укладання електронних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг йде мова про те, що відомості, зазначені в п. п. 1-4 страховик повинен отримати від страхувальника, але має право перевірити їх достовірність шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та за даними державних інформаційних ресурсів.

Таким чином, страховик не був позбавлений можливості перевірити надану відповідачем інформацію таким же чином, як це було зроблено ним після настання страхового випадку, проте страховик - позивач не пред`являв до відповідача ніяких вимог та погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час укладання полісу щодо транспортного засобу «Fiat Doblo» н.з. НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) страхувальник надав неправдиві відомості щодо відсутності у нього обов`язку з проходження ОТК. Більше того, відповідач невірно вказав тип транспортного засобу, зазначивши у відомостях про тип транспортного засобу В1, тобто легковий автомобіль до 1600 кубічних сантиметрів, однак, згідно відомостей, наданих листом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (Філії ГСЦ МВС) вказаний транспортний засіб за типом вантажний, тож повинен відповідати типу транспортного засобу С1 (вантажні автомобілі вантажопідйомністю до 2 тонн (включно)), не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Як вірно проаналізував місцевий суд та як вбачається з наданого до суду першої інстанції відповідачем відзиву, останній зазначив, що в нього не було жодного наміру вводити в оману страховика. Він надав ті відомості, які були йому відомі, а саме, що даний автомобіль не використовується як таксі/маршрутне таксі, не використовується ним для отримання прибутку та не підлягає обов`язковому технічному контролю. Відповідач зазначав, що даним автомобілем він користується на протязі чотирьох років та жодного разу не проходив технічного огляду. При цьому на протязі цього часу його неодноразово зупиняли для перевірки співробітники поліції, але жодних зауважень з приводу непроходження транспортним засобом ОТК не було, а тому, він був впевненим, що надає достовірну інформацію.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні. Фактично, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В зв`язку з тим, що дана справа є незначної складності і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» залишити без задоволення.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина