Провадження № 2-о/752/124/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.01.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Ракоїд Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

в с т а н о в и в:

заявники звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.04.2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №396.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у заявників не склалось, оскільки у них різні характери, протилежні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

Оскільки шлюбні відносини не можуть бути поновлені заявники просять його розірвати в судовому порядку. Питання щодо участі батьків у вихованні та утриманні дитини вони вирішили шляхом укладення відповідної угоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.04.2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №396.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною ч. 2 ст. 109 Сімейного кодексу України встановлено,що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

В матеріалах справи наявний нотаріально посвідчений договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину від 16.11.2022 року, що зареєстрований в реєстрі за №616.

Судом встановлено, що заявники не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В силу положень ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має неповнолітню дитину, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 258, 263, 264, 265, 273, 293, 354, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.04.2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №396 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Повний текст виготовлено 25.01.2023 р.