Справа № 201/4455/13-ц
Провадження № 6/201/29/2023
УХВАЛА

14 лютого 2023 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікатів виконавчих документів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 16 жовтня 2020 року звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих документів у зв`язку із їх втратою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікатів виконавчих документів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами було залишено без задоволення.

Постановою Верховного суду від 30 листопада 2022 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2023 року вищевказану справу було передано для розгляду судді Демидовій С.О.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/4455/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19 червня 2013 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-300/0054/2007 від 05.02.2007 року в розмірі 18980,23 доларів США (вісімнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят доларів двадцять три центи) з яких заборгованість за кредитом - 16007,87 доларів США та заборгованість за відсотками - 2972,36 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № МL-300/464/2007 від 04.09.2007 року в розмірі 70990,05 доларів США (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто доларів п`ять центів) з яких заборгованість за кредитом 60057,91 доларів США та заборгованість за відсотками 10932,14 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривня.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № МL-300/464/2007 від 04 вересня 2007 року станом на 28 вересня 2012 року в розмірі 70 990,05 (сімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто) доларів США 05 центів, з яких: заборгованість за кредитом 60 057,91 доларів США, заборгованість по відсоткам 10932,14 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 1720,50 грн. з кожного.

31 січня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчих листів (а. с. 154156).

Відповідно до розписки від 24 квітня 2014 року (на обкладинці матеріалів справи) представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Євіч В. В. отримав п`ять виконавчих листів № 201/4455/13-ц від 28 жовтня 2013 року.

Згідно з листом Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) від 21 липня 2021 року № 14492/45-30 на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження, боржником в яких є ОСОБА_1 , з примусового виконання виконавчого листа № 201/4455/13-ц, виданого 28 жовтня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості у розмірі 70 990,05 дол. США (ВП № 51634857) та з примусового виконання виконавчого листа № 201/4455/13-ц, виданого 28 жовтня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» витрат у розмірі 1 720,50 грн (ВП № 51634771); виконавчі провадження у стані «завершено» відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент винесення постанови:

- ВП №51634857 постанова державного виконавця від 28 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент винесення постанови);

- ВП № 51634771 постанова державного виконавця від 28 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент винесення постанови).

У вказаному листі Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначено, що надання для ознайомлення матеріалів виконавчих проваджень не є можливим, оскільки виконавчі провадження, які перебували на виконанні в період з 2016 року, знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Згідно зі статтею 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.

На обґрунтування доводів щодо втрати оригіналу виконавчих документів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказувало на те, що не має у своєму розпорядженні виконавчих листів № 201/4455/2013-ц, виданих 28 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, матеріали справи не містять доказів отримання виконавчих листів стягувачем після прийняття державним виконавцем постанов від 28 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи не містять доказів вручення стягувачу або повернення без вручення адресату поштового відправлення з виконавчими листами.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 14 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

Матеріали справи зазначених відомостей (квитанції про відправлення та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) не містять.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішення суду боржником не виконано, оригінал виконавчого документу втрачено не з вини стягувача.

З огляду на зазначене, видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/1 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку про те, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (або поновлення цього строку судом).

При цьому за дотримання вказаних умов сама по собі видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків, окрім тих, які передбачені рішенням суду, оскільки дублікат має відтворювати втрачений оригінал виконавчого документа. Натомість відсутність виконавчого документа унеможливлює примусове виконання рішення суду.

Таким чином, встановивши, що оригінал виконавчого документа втрачено, суд має перевірити, чи подана заява про видачу його дубліката в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 234/11932/13-ц (провадження № 61-8136св21)).

Згідно зі статтею 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною четвертою статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з частиною п`ятою розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тобто трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого документа поширюється на виконавчі документи, які видані як до, так і після набрання чинності Законом України від 05 жовтня 2016 року «Про виконавче провадження».

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення та становить три роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц зроблено правовий висновок про те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново наступного дня після його повернення, і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», яким визначено можливість пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання протягом трьох років, набрав чинності 05 жовтня 2016 року, тобто до ухвалення вказаних постанов від 28 грудня 2017 про повернення виконавчих документів стягувачу.

Із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду 09 жовтня 2020 року, що підтверджується відбитком штемпеля поштового відділення на конверті (а. с. 170).

Отже, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, на час звернення із заявою до суду трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено.

Відтак, заявник довів факт втрати оригіналу виконавчого листа, у зв`язку з чим повинен бути виданий його дублікат.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного і керуючись п. 17. 4 Перехідних положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про видачу дублікатів виконавчих документів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» дублікат виконавчого листа № 201/4455/13-ц, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-300/464/2007 від 04 вересня 2007 року станом на 28 вересня 2012 року у розмірі 70990,05 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 60057,91 доларів США, заборгованість по відсоткам - 10932,14 доларів США.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» дублікат виконавчого листа № 201/4455/13-ц, виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по 1720,50 грн. з кожного.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова