Справа № 314/2950/22
Провадження № 2/314/175/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гапанюка Д.В.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/2950/22 за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Вільнянськ в особі Виконавчого комітету Вільнянської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення без надання ордеру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Шевченко К.О. звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у 1993 році нею укладено договір піднайму (найму) житлового приміщення з АПУЖКХ м. Вільнянськ про надання у користування квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер на вселення до вказаної квартири їй не надавався. Вказана квартира знаходиться на першому поверсі, складається з двох окремих кімнат,коридору, комори, туалету, ванної кімнати та кухні, загальна площа 31,8 кв.м. З 1993 року вона проживає у вказаній квартирі з донькою, всі договори по наданню житлово-комунальних послуг укладені на її ім`я, вона сплачує комунальні послуги та несе всі інші витрати, пов`язані з утриманням квартири, станом на 2021 рік заборгованості з квартирних виплат не має. 14.09.2022 вона звернулась до Вільнянської міської ради Запорізької області із заявою щодо приватизації квартири. Однак, рішенням за № 2 від 29.09.2022 їй було відмовлено у приватизації квартири у зв`язку з ненаданням повного пакету документів, зокрема, ордера на жилу площу. Стверджує, що відповідачем не оспорюється законність заняття нею житлового приміщення, як наймачем, вказана квартира не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, до теперішнього часу вона користується квартирою АДРЕСА_2 , сплачує усі комунальні послуги, здійснює ремонт, однак не може скористатися своїм право на приватизацію.

На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м, без ордера, а також зобов`язати Вільнянську міську раду Запорізької області вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м, без ордера.

Ухвалою суду від 18.11.2022 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов на тих підставах, що в ньому зазначені.

Представник відповідача зазначив, що Вільнянська міська рада позов визнає частково, не заперечує щодо визнання за позивачем права на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м, без ордера, однак не погоджується з позовними вимогами, викладеними у п. 2 позовної заяви, а саме щодо зобов`язання Вільнянської міської ради Запорізької області вчинити дії по приватизації квартири. Зазначив, що у разі визнання судом права ОСОБА_2 на приватизацію квартири без ордера Вільнянська міська рада виконає свої повноваження щодо прийняття відповідного рішення.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

У матеріалах справи міститься Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 260580328 від 09.06.2021, відповідно до якої право комунальної власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 487,79 кв.м, житловою площею 274,2 кв.м, 11.11.2003 зареєстровано за територіальною громадою м. Вільнянськ в особі Вільнянської міської ради.

З акту обстеження житлово-побутових умов від 13.12.2021 встановлено, що позивач ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 з 1993 року проживають у квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м.

Як встановлено судом з досліджених у судовому засіданні доказів та не заперечується відповідачем, з 1993 року позивач проживає у вказаній квартирі з донькою, всі договори по наданню житлово-комунальних послуг укладені на її ім`я, вона сплачує комунальні послуги та несе всі інші витрати, пов`язані з утриманням квартири, станом на 2021 рік заборгованості з квартирних виплат не має.

14.09.2022 ОСОБА_2 звернулась до Вільнянської міської ради із заявою про оформлення вищевказаної квартири у приватну власність, однак рішенням № 2 від 29.09.2022 їй відмовлено у передачі у власність в порядку приватизації квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Таким чином, як випливає з аналізу вказаних норм, процедура оформлення права власності передбачає обов`язкове постійне проживання в цих квартирах (будинках) квартиронаймача.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

За приписами п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

До об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України (п. 1 ст. 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норм 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додаткових 10 квадратних метрів на сім`ю (ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Як встановлено п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків),жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404, громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу України, видача ордерів на жилі приміщення належить до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад.

Статтею 58 Житлового кодексу України встановлено, що ордер є єдиною підставою для вселення в надане приміщення.

Згідно п.п. 69, 70, 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984, ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення в квартиру.

За положеннями ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до абз. 3-5, п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 10.06.2010 по справі № 1-38/2010, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає правові основи приватизації житла як один зі способів набуття його у власність. Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення їх до участі в утриманні і збережені існуючого житла та формування ринкових відносин.

Таким чином, оскільки позивач законно вселилась та з 1993 року постійно проживає у спірній квартирі, користується нею як власник, проводить ремонти, сплачує усі витрати по комунальним платежам, але не може оформити своє право на приватизацію, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в частині визнання за ОСОБА_2 права на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м, без ордера.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання вчинити дії по приватизації квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м, без ордера, суд приходить до висновку, що вони є необґрунтованими, так як жодних порушень цивільних прав з боку відповідача немає (фактично ці вимоги спрямовані на захист ще непорушеного права). У разі відмови Вільнянської міської ради вчинити дії з приватизації спірної квартири на підставі рішення суду, такі дії в подальшому можуть бути оскаржені в судовому порядку, у зв`язку з чим, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до територіальної громади м. Вільнянськ в особі Виконавчого комітету Вільнянської міської ради (, адреса місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4) про визнання права на приватизацію житлового приміщення без надання ордеру задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 31,8 кв.м, без ордера.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 17.03.2023.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

17.03.2023