Провадження № 2-др/638/19/23
31 січня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Цвірюка Д.В.,
за участю секретаря Кутоманової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова заяву адвоката Лукашенка Олександра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016» про зобов`язання надати інформацію про діяльність ОСББ, -
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.12.2022 року повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016» про зобов`язання надати інформацію про діяльність ОСББ. Зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016» надати ОСОБА_2 інформацію та копії документів щодо діяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016». Також стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.
26.12.2022 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Лукашенка Олександра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн., а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 221,36 грн.
В обґрунтування заяви зазначає, що при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було надано копії документів, які підтверджують понесені позивачем витрати, пов`язані з підготовкою та розглядом справи у загальній сумі 221,36 грн., що складаються зі сплати комісії банку за перерахування грошових коштів зі сплати судового збору в сумі 18,53 грн., сплати поштових послуг за пересилання цінних листів на адресу ОСББ в сумі 202,83 грн. Крім того, зазначає, що відповідно до Договору про надання правової допомоги від 03.06.2021 року та акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг за Договором від 16.08.2021 року, витрати позивача на надання правової домоги у загальній сумі складають 5500,00 грн. Таким чином, заяву просить задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у загальному розмірі 5721,36 грн.
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами справи у заочному порядку.
Розглянувши заяву, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Щодо вимоги про стягнення витрат, повязаних із наданням правової допомоги у розмірі 5500,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 зазначеного Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону).
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним З`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції представляв адвокат Лукашенко Олександр Вікторович на підставі договору №69-2021/Д-11 про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2021 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК №001344 та ордеру серія АХ №1063427 від 14.08.2021 року.
Умовами укладеного договору (п.3.1) передбачено, що вартість наданих Адвокатом послуг визначається у складених АДВОКАТОМ актах приймання-передачі наданих послуг.
У позовній заяві представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, а також витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.
Згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 16.08.2021 року за Договором №69-2021/Д-11 про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2021 року, загальна вартість наданих послуг за цим актом складає 5500,00 грн.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у сумі 221,36 грн., що складаються зі сплати комісії банку за перерахування грошових коштів зі сплати судового збору в сумі 18,53 грн., сплати поштових послуг за пересилання цінного листа на адресу ОСББ «Дерев`янко-2016» в сумі 67,61 грн. від 07.06.2021 року, сплати поштових послуг за пересилання цінного листа на адресу ОСББ «Дерев`янко-2016» в сумі 67,61 грн. від 16.06.2021 року, сплати поштових послуг за пересилання цінного листа на адресу ОСББ «Дерев`янко-2016» в сумі 67,61 грн. від 18.06.2021 року.
Однак, суд не погоджується із зазначеним розміром, враховуючи наступне.
Згідно квитанції про відправлення цінного листа на адресу ОСББ «Дерев`янко-2016» №578856 від 16.06.2021 року позивачем сплачено за пересилання 47,60 грн.
Згідно квитанції про відправлення цінного листа на адресу ОСББ «Дерев`янко-2016» №578888 від 18.06.2021 року позивачем сплачено за пересилання 67,61 грн.
Таким чином загальна сума витрат позивача пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду за підрахунком суду складає 201,35 грн.
Враховуючи викладене, заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.133, 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву адвоката Лукашенка Олександра Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016» про зобов`язання надати інформацію про діяльність ОСББ задовольнити частково.
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дерев`янко-2016»на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 гривень та витрати, пов`язані з підготовкою та розглядом справи у суді у розмірі 201 гривня 35 копійок, а всього 5701 (п`ять тисяч сімсот одну) гривню 35 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 06.02.2023 року.
позивач: ОСОБА_3 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк