гСправа № 358/1177/21 Провадження № 6/358/40/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Романенко К.С.,

за участі секретаря Шпак К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Богуславського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченко Р.М. звернувся 27.02.2023 року до Богуславського районного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання 27.02.2023 державний виконавець не з`явився, просив розгляд подання проводити без його участі.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи та подання, суд дійшов до наступного.

На примусовому виконанні у головного державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ) Шевченка Р.М. перебуває виконавче провадження №68588287 з примусового виконання постанови Богуславського районного суду від 02.12.2021 року по справі № 358/1177/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 34 000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України.

Згідно п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

У матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, виклики до державного виконавця та можливість боржника добровільно виконати рішення суду у встановлений постановою строк.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В листі Верховного Суду України від 01.02.2013 Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що у поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити.

Також в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України роз`яснено, що поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, яке варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В той же час, в матеріалах подання державного виконавця відсутні докази свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення Богуславського районного суду Київської області по справі № 358/1177/21.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на громадянина судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Звернення виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно застосовуватись до боржника як крайній захід, у разі коли виконавцем виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, розділу ХІ «Обмежень у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», при зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника, до виконання зобов`язань за рішенням подання, повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім`я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Головним державним виконавцем при зверненні з поданням цих вимог не було дотримано. В обґрунтування подання суду не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, відсутні відомості щодо направлення на адресу боржника вимоги виконавця, та отримання останнім такої вимоги.

Належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_1 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень, або безпідставно не з`являється на виклики державного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, суду не надано. Крім того, суд бере до уваги Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої 17.07.1997 відповідно до Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, а саме положення статті 2 Протоколу № 4, в яких зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, судом взято до уваги статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР Про ратифікацію Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права та Міжнародного пакту про громадські і політичні права від 19.10.1973 № 2148-VІІІ, в якій зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У матеріалах подання відсутні дані про те, що боржнику була вручена постанова про відкриття виконавчого провадження, про його обізнаність щодо виконання обов`язку сплатити штраф, а також те, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон буде сприяти погашенню заборгованості перед стягувачем, у зв`язку з чим таке обмеження буде пропорційним меті його застосування (буде дотримано справедливий баланс між правами людини і публічним інтересом).

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня отримання ухвали.

Головуючий: суддя К. С. Романенко