КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/540/22
Провадження № 2/488/552/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.02.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним, де третьою особою у справі виступає Південна товарна біржа,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 р. позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Івко Лілію Валеріївну в Корабельний районний суд м. Миколаєва з вказаною позовною заявою, в якій просили суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 09.02.1998 року на Південній товарній біржі за № 8197, укладеного між покупцем ОСОБА_3 та продавцем ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову представник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 .

За життя батько позивача, ОСОБА_3 , придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був посвідчений на Південній товарній біржі та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації.

Після смерті батьків позивач звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міжміського нотаріального округу Грищенко Л.А. з метою оформлення своїх спадкових прав проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Рішення нотаріуса мотивано тим, що договір купівлі-продажу від 09.02.1998 р. зареєстрований на Біржі з порушенням законодавства. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір відчуження житлового будинку (частки), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Позивач також зазначила, що на час укладення зазначеного договору угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав договір купівлі-продажу був прийнятий КП Миколаївським МБТІ в якості правовстановлюючого документу, а за батьком позивача як покупцем зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.07.2022 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Копію ухвали надіслано сторонам.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09.02.1998 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір № 8197 купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований на Південній товарній біржі у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 8197 від 09.02.1998 р. (відповідно до статті 15 Закону України Про товарну біржу, діючої на момент реєстрації договору) та у подальшому зареєстрований у Миколаївському МБТІ за реєстровим № 20387 від 26.02.1998 року.

На час укладення зазначеного договору угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав договір купівлі-продажу був прийнятий КП "Миколаївським МБТІ" в якості правовстановлюючого документу, а за ОСОБА_1 як покупцем зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за реєстровим № 20387 від 26.02.1998 року.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А. від 24.01.2022 р. № 27/117/2021/02-14, видати позивачу ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо через те, що поданий позивачем Договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстрований «Південною товарною біржею» міста Миколаєва 09 лютого 1998 року за № 8197 та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 26 лютого 1998 року за р. №20387, зареєстрований на Біржі з порушенням законодавства.

Згідно з ст. 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) договір відчуження житлового будинку (частки), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір № 8197 купівлі-продажу нерухомого майна укладений 09.02.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним.

З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 274-275, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним, де третьою особою у справі виступає Південна товарна біржа - задовольнити.

Визнати дійсним Договір № 8197 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений 09.02.1998 року на Південній товарній біржі за № 8197 від 09.02.1998 року, зареєстрований у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 20387 від 26.02.1998 р. та укладений між покупцем ОСОБА_3 та продавцем ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа Південна товарна біржа, , адреса: м. Миколаїв, вул. Робоча, 2-А.

Суддя Я.А. Чернявська