РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчука О.Б.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності документів, -

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 виданого 29.11.1993 року органом приватизації Міською адміністрацією (управою) Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу керівника органу приватизації № 749-АБ від 29.11.1993 року, право власності зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27.12.1993 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 35-225-5625.

Заяву мотивує тим, що 29.11.1993 року йому, його доньці ОСОБА_2 , сину ОСОБА_2 та дружині ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Однак, у Свідоцтві про право власності на житло є орфографічні помилки у написанні прізвища, ім`я та по батькові, а саме:

-в імені ОСОБА_1 помилково не зазначено апостроф, вказано « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 »;

-в прізвищі ОСОБА_2 помилково зазначено « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_5 » та по батькові помилково зазначено без апострофа « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 ».

З метою вирішення даного питання у позасудовий спосіб його дружиною ОСОБА_3 08.09.2022 року було подано заяву до заінтересованої особи про внесення виправлення у свідоцтві про право власності на житло.

З листа Комунального підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» № 1033 від 09.09.2022 року вбачається, що останній немає юридичної можливості виправити помилки у правовстановлюючому документів та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зазначає, що без встановлення юридичного факту приналежності йому та його сину вищевказаного документу він не може реалізувати своє право власності на житло, не може розпоряджатися ним у встановленому законом порядку.

Просить встановити факт належності йому - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 виданого 29.11.1993 року органом приватизації Міською адміністрацією (управою) Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу керівника органу приватизації № 749-АБ від 29.11.1993 року, право власності зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27.12.1993 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 35-225-5625.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи - Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином. В.о. начальника КП «РМБТІ» Г.Мельничук подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 20.02.2023 року заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника заінтересованої особи.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 29.11.1993 року заявнику, його доньці ОСОБА_2 , сину ОСОБА_2 та дружині ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

У Свідоцтві про право власності на житло виданому органом приватизації Міською адміністрацією (управою) Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу керівника органу приватизації № 749-АБ від 29.11.1993 року, право власності зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27.12.1993 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 35-225-5625 вказано ім`я заявника « ОСОБА_4 » (а.с. 11).

Заявник просить на підставі наданих доказів, встановити факт належності йому та його сину ОСОБА_2 вказаного свідоцтва.

Судом встановлені відповідні факти і правові відносини.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником свого права власності на житло та розпорядження ним у встановленому законом порядку.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих прав, що випливають із цього факту.

В іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу заявник немає можливості, остільки вирішення питання приведення його у відповідність наразі за діючим законодавством вбачається лише у судовому порядку.

Факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 видане 29.11.1993 року органом приватизації Міська адміністрація (управа) Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу керівника органу приватизації № 749-АБ від 29.11.1993 року, право власності зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27.12.1993 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 35-225-5625 підтверджується наявними в матеріалах справи копією паспорту серії НОМЕР_1 виданого Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 26.06.1998 року, де прізвище, ім`я та по батькові заявника записано ОСОБА_1 (а.с. 3), копією картки фізичної особи платника податків № НОМЕР_2 від 06.03.2003 року, де прізвище, ім`я та по батькові заявника записано ОСОБА_1 (а.с. 4) та копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданим Рівненським ОМВК 08.10.2009 року, де прізвище, ім`я та по батькові заявника записано ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно Постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З врахуванням вищенаведеного, а саме встановлення та підтвердження належними доказами факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а тому заява в цій частині підлягає до задоволення.

Вимоги заяви в частині встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 виданого 29.11.1993 року органом приватизації Міською адміністрацією (управою) Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу керівника органу приватизації № 749-АБ від 29.11.1993 року, право власності зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27.12.1993 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 35-225-5625 задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 до суду із відповідною заявою не звертався, а тому відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог.

Отже, в задоволенні заяви в частині встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності документів задоволити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться в АДРЕСА_1 виданого 29.11.1993 року органом приватизації Міською адміністрацією (управою) Рівненської міської ради народних депутатів на підставі наказу керівника органу приватизації № 749-АБ від 29.11.1993 року, право власності зареєстровано Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 27.12.1993 року в реєстровій книзі під реєстровим номером 35-225-5625.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук