Справа № 353/192/23
Провадження № 2-о/353/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з матеріалами за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , а саме з листопада 2002 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що її батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності належало будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 (до перейменування АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько ОСОБА_3 помер. Після смерті батька ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_2 (мати). Ще за життя мати ОСОБА_2 посвідчила на її ім`я заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. Однак, в нотаріальному порядку їй було роз`яснено, що вона пропустила встановлений законом строк звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , а тому їй необхідно звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини або з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому, з метою оформлення спадщини, вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки з листопада 2002 року постійно проживала з хворою матір`ю, здійснювала за нею догляд, вела з нею спільне господарство, разом обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі та проводила похорон матері.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження у справі, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження та просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , а саме з листопада 2002 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого оформлення спадщини в порядку спадкування за заповітом.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця.

Таким чином факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Такі ж висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №199/6329/20 (провадження №61-13935св21), ухвалі від 02.05.2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається спір про право, вважаю, що на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Також у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 , яка зазначена платником судового збору у квитанції № 49 від 13.02.2023 року, слід повернути сплачену нею суму судового збору.

На підставі викладеного, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, керуючись ст. ст. 186, 260-261, 294, 353-355 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву з додатками повернути заявниці ОСОБА_1 , в порядку ч. 3 ст. 186 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею по квитанції № 49 від 13.02.2023 року судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити заявниці, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА