Справа № 697/1545/22
Провадження № 2/697/79/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

представника позивача адвоката Гончарука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа: Державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори Шатило Любов Адамівна про визнання права власності на нерухоме майно, права на звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області (далі також відповідач), третя особа: Державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори Шатило Любов Адамівна про визнання права власності на нерухоме майно, права на звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 у селі Литвинець, на той час Канівського району, на цей час територія Бобрицької сільської ради Черкаського району, яка до часу смерті проживала в АДРЕСА_1 , в цей час Бобрицької сільської ради Черкаського району.

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка крім іншого майна складалася із житлового будинку та земельної ділянки, розміром 0,30 га, на якій розташоване зазначене домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Позивач належним чином прийняв спадщину, про що у відповідності до ст. 1296 ЦК України протягом шести місяців подав відповідну заяву до Канівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Первинно, звернувшись до Канівської державної нотаріальної контори, позивач отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок.

В подальшому, 17.09.2022 державний нотаріус Шатило Л.А. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за тих обставин, що позивач у справі не надав належним чином оформлених правовстановлюючих документів на житловий будинок, земельну ділянку розміром 0,30 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Дійсно за життя мати позивача не виготовила належних документів на підставі яких було можливо здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

З метою обґрунтування позовних вимог, позивач звернувся до Литвинецького старостинського округу Виконавчого комітету Бобрицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від якої отримав довідку вих. № 515 від 19.08.2022, якою засвідчується існування права власності на дане нерухоме майно за померлою ОСОБА_2 у вигляді житлового будинку та земельної ділянки на якій розташовано житловий будинок, розміром 0,30 га.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом: - право власності на житловий будинок та господарські споруди згідно технічного паспорту інвентаризаційної справи № ТІ01:0104-5894-4753-0369, складеного 08.08.2022 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», літера-А житловий будинок, Б-сарай, В-сарай, Г-погріб, -шийка, №1 огорожа, №2 хвіртка, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно даних об`єкта погосподарського обліку Литвинецького старостинського округу виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області; - права на звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а саме: земельної ділянки розміром 0,30 га, згідно рішення № 52 від 19.04.1999 XVI сесії XXI скликання Литвинецької сільської ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2022 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 10.11.2022, витребувано у Державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Любові Адамівни спадкову справу про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

01.11.2022 від представника відповідача Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області адвоката Хорошун О.В. до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності. Зазначила про часткове визнання позовних вимог, а саме: в частині визнання права власності за позивачем на нерухоме майно житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . В частині позовних вимог щодо права звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а саме земельної ділянки розміром 0,30 га згідно рішення № 52 від 19.04.1999 XYI сесії XXI скликання Литвинецької сільської ради народних депутатів для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 зазначила про невизнання позовних вимог та просить в цій частині відмовити, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не отримала відповідно до вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування, не провела процедуру оформлення права власності на земельну ділянку та не отримала відповідний правовстановлюючий документ на землю, а відтак не набула на неї права власності. Земельна ділянка, на яку просить визнати право звернення на приватизацію позивач, не сформована, на неї не виготовлено технічної документації, як це передбачено законодавством, не внесено до єдиної кадастрової карти, а тому суд не може замінювати своїм рішенням порядок оформлення земельної ділянки, який передбачений законодавством (а.с.55-56).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2022 відкладено підготовче засідання в зв`язку з неявкою позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_3 (а.с.68).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.12.2022 (а.с.71).

05.12.2022 судове засідання не відбулося в зв`язку з плановим відключенням електромережі, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку (а.с.76).

09.12.2022 від завідувача Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. надійшло клопотання про розгляд вказаної справи без участі представника Канівської державної нотаріальної контори за наявними у справі матеріалами (а.с.79).

27.12.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з зайнятістю судді в іншому судовому провадженні, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку (а.с.81).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Гончарука А.В.

Представник позивача адвокат Гончарук А.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав повністю та просив їх задовольнити в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача адвокат Хорошун О.В. в судове засідання 20.02.2023 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка-повідомлення (а.с.86). В матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.55-56). Однак, в судовому засіданні 30.01.2023 надала свої пояснення та зазначила про часткове визнання відповідачем позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, викладених у поданій до суду заяві (а.с.55-56).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, неявка належним чином повідомленого представника відповідача у справі не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність відповідача. Крім цього, в судовому засіданні 30.01.2023 було заслухано пояснення представника відповідача з приводу його позиції в даній справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, які надавалися ними в судових засіданнях, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області від 28.09.2009, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Литвинець, Канівського району, Черкаської області, актовий запис про смерть № 18 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки, площею 1,27 га, яка розташована на території Литвинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області; вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії ВАТ «Державний Ощадний банк України» №-3284 м. Канів, Черкаської області на рахунках № - НОМЕР_2 на суму 0,77 грн., № - 015012 на суму 0,08 грн., № - 5 на суму 214,20 грн.; житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,30 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

18.11.2009 ОСОБА_1 звернувся до Канівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 (а.с.27).

25.09.2010 ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,27 га, яка розташована на території Литвинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області; вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії ВАТ «Державний Ощадний банк України» №-3284 м. Канів, Черкаської області на рахунках № - НОМЕР_2 на суму 0,77 грн., № - 015012 на суму 0,08 грн., № - 5 на суму 214,20 грн. (а.с.46, 47).

Постановою державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області № 799/02-21 від 17.09.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку відсутністю документів, що підтверджують право власності на будинок та не проведенням державної реєстрації земельної ділянки (а.с.9).

За життя мати позивача не виготовила належних документів на підставі яких було можливо здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

З довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради № 515 від 19.08.2022 вбачається, що будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 за даними погосподарського обліку, а саме: погосподарська книга № 5 за 2001-2005 роки номер погосподарського обліку 415, погосподарська книга № 3 за 2006-2010 роки номер погосподарського обліку 432, погосподарська книга № 5 за 2011-2015 роки номер погосподарського обліку 0488 належить ОСОБА_2 . Будинок розташований на земельній ділянці 0,30 га. Земельна ділянка передана у приватну власність на підставі рішення Литвинецької Ради народних депутатів № 52 від 19.04.1994 (а.с.16).

З архівної довідки № 16/01-10 від 26.09.2022, виданої Архівним відділом № 3 Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області вбачається, що рішенням № 52 від 19.04.1119 ХVІ сесії ХХІ скликання Литвинецької сільської ради народних депутатів затверджено заяву на приватизацію присадибних ділянок та для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_4 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.17).

З копії спадкової справи № 643/09, заведеної 18.11.2009 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що спадщину прийняв ОСОБА_1 (а.с.26-50).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1269 ЦК України, одним із способів прийняття спадщини є подання спадкоємцем нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про її прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, що відкрита після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцями є її сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Останній відмовився від прийняття належної йому частини спадщини, про що свідчить подана ним державному нотаріусу заява від 18.11.2009 (а.с.28).

ОСОБА_1 прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 1,27 га, яка розташована на території Литвинецької сільської ради, Канівського району, Черкаської області; вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у філії ВАТ «Державний Ощадний банк України» №-3284 м. Канів, Черкаської області на рахунках № - НОМЕР_2 на суму 0,77 грн., № - 015012 на суму 0,08 грн., № - 5 на суму 214,20 грн. (а.с.46, 47). Однак, щодо житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали спадкодавиці, отримав відмову нотаріуса та оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлений можливості за обставин незалежних від його волі.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту є винятковим та має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов в частині визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок та господарські споруди згідно технічного паспорту інвентаризаційної справи № ТІ01:0104-5894-4753-0369 складеного 08.08.2022 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», літера-А житловий будинок, Б-сарай, В-сарай, Г-погріб, -шийка, №1 огорожа, №2 хвіртка, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно даних об`єкта погосподарського обліку Литвинецького старостинського округу виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області є обґрунтованим та підлягає в цій частині задоволенню.

Крім цього, із заяви представника відповідача адвоката Хорошун О.В., поданої до суду 01.11.2022, вбачається, що позовні вимоги у вищезазначеній частині відповідачем визнаються в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову у вищезазначеній частині не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Що стосується заявлених позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання за ним в порядку спадкування за законом права на звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а саме: земельної ділянки розміром 0,30 га, згідно рішення № 52 від 19.04.1999 XVI сесії XXI скликання Литвинецької сільської ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 , суд зважає на наступне.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Разом із тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17, від 04 листопада 2020 року у справі № 545/1631/19, від 24 грудня 2021 року у справі № 343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 692/769/21 та від 08 грудня 2022 року у справі № 692/768/21.

Як вбачається з архівної довідки № 16/01-10 від 26.09.2022, виданої Архівним відділом № 3 Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області вбачається, що рішенням № 52 від 19.04.1119 ХVІ сесії ХХІ скликання Литвинецької сільської ради народних депутатів затверджено заяву на приватизацію присадибних ділянок та для ведення індивідуального садівництва ОСОБА_2 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та не встигла завершити процедуру приватизації вказаної земельної ділянки.

Таким чином, з викладеного слід зробити висновок, що спадкодавиця ОСОБА_2 право власності на спірну земельну ділянку не набула, однак скористалася правом на отримання її у власність в порядку приватизації. У зв`язку із цим вона зверталася до органу місцевого самоврядування за місцем проживання, а саме до Литвинецької сільської ради із відповідною заявою, проте за життя не встигла отримати правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 за законом зобов`язаний був звернутися до органу місцевого самоврядування із заявою про продовження процедури приватизації, оскільки, в силу ст. 1218 ЦК України, останній успадковує після смерті своєї матері усі права та обов`язки. Тобто, в силу вищевказаних вимог закону позивач успадковує право продовжити процедуру приватизації з того етапу, на якому вона була призупинена у зв`язку зі смертю спадкодавиці ОСОБА_2 .

Також варто зазначити, що в разі відмови спадкоємцеві органом місцевого самоврядування у завершенні процедури приватизації, такий спадкоємець має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування із заявою про продовження процедури приватизації після смерті ОСОБА_2 не звертався. Доказів про отримання ним відмови у завершенні такої процедури суду не надано.

Суд звертає увагу, що звернення позивача з такими позовними вимогами є наслідком відмови органу місцевого самоврядування щодо завершення процедури приватизації. Це пов`язано з тим, що суд не може підміняти та виконувати функції не характерні для нього, тобто виконувати дискреційні повноваження.

Однак, доказів того, що позивач здійснював таке звернення до органів місцевого самоврядування для вирішення вказаного питання матеріали справи не містять.

Водночас, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом у разі відмови повноважного органу на завершення ним приватизації земельної ділянки, розпочатої спадкодавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Вирішуючи спір, врахувавши всі обставини та наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що він звертався до органів місцевого самоврядування із заявою щодо завершення процедури приватизації та не надав відповідного рішення такого органу про відмову у задоволенні його заяви, а відтак, звернення до суду з заявленими вимогами в цій частині без додержання необхідної процедури позасудового вирішення питання є передчасним.

Оскільки позивачем не вичерпано всіх можливих законних заходів щодо завершення процедури приватизації після смерті ОСОБА_1 з метою отримання правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку в досудовому порядку, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання за ним в порядку спадкування за законом права на звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а саме: земельної ділянки розміром 0,30 га, згідно рішення № 52 від 19.04.1999 XVI сесії XXI скликання Литвинецької сільської ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Доводи представника відповідача щодо не завершення процедури приватизації, а саме, що земельна ділянка не сформована та на неї не виготовлено технічної документації, не внесено до єдиної кадастрової карти суд оцінює критично, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, просить надати йому дозвіл на завершення процедури приватизації земельної ділянки, а не визнати на неї право власності, що не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , а саме в частині визнання за ним в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок та господарські споруди згідно технічного паспорту інвентаризаційної справи № ТІ01:0104-5894-4753-0369 складеного 08.08.2022 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», літера-А житловий будинок, Б-сарай, В-сарай, Г-погріб, -шийка, №1 огорожа, №2 хвіртка, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно даних об`єкта погосподарського обліку Литвинецького старостинського округу виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області. В іншій частині позов ОСОБА_1 є передчасним, оскільки позивачем не вичерпано всіх можливих законних заходів щодо завершення процедури приватизації після смерті ОСОБА_2 з метою отримання правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку в досудовому порядку, а отже підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа: Державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори Шатило Любов Адамівна про визнання права власності на нерухоме майно, права на звернення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом:

- право власності на житловий будинок та господарські споруди згідно технічного паспорту інвентаризаційної справи № ТІ01:0104-5894-4753-0369 складеного 08.08.2022 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», літера-А житловий будинок, Б-сарай, В-сарай, Г-погріб, -шийка, №1 огорожа, №2 хвіртка, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно даних об`єкта погосподарського обліку Литвинецького старостинського округу виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28.02.2023.

Головуючий Б . К . Скирда