Справа № 395/1025/22 Провадження № 2/395/34/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Володимира Орендовського,

при секретарі - Людмилі Печоріній,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом, в якій позивач вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мар`янопіль Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 95 років помер ОСОБА_3 . За життя померлий ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно з яким він заповів майно позивачу, ОСОБА_1 . За життя померлому, ОСОБА_3 належав житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 19 січня 2022 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кізіль О.О., за реєстровим № 40 позивач успадкував після смерті батька, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :54:000:0023, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом нерухомого майна після смерті ОСОБА_3 є його син, ОСОБА_1 , інші претенденти на спадщину (сестра позивача ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_4 ) відмовились від прийняття спадщини за законом, також згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що видане 25 квітня 2022 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Павлоград Дніпропетровської області. Позивач звернувся до органу БТІ і отримав архівну довідку № 501702 від 05.11.2021 року зі змісту якої він дізнався про те, що за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 не зареєстровано. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кізіль О.О., що підтверджується постановою нотаріуса від 19.01.2022 року № 6/02-31. Підставою для відмови нотаріусом у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 послужило відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документу на вищезазначену нерухомість, тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на ім`я спадкодавця. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , рік побудови житлового будинку є 1964 рік, тобто будинок збудований до 05 серпня 1992 року. Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_5 про вартість об`єкту нерухомості, ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 76800,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та представник позивача повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача направив до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

Частинами 1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 вищевказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами по набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6- 54цс12).

Також, відповідно до постанови Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі № 623/214/17 суд дійшов до висновку, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

5 серпня 1992 року було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янопіль Новомиргородського району Кіровоградської області, у віці 95 років, помер громадянин ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 155, вчинений Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11).

За ступенем родинного зв`язку по відношенню до померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 є його син, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 21, виданого 01 жовтня 1959 року Пурпурівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 19 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кізіль О.О., за реєстровим № 40 позивач успадкував після смерті батька, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :54:000:0023, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 19 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кізіль О.О., за реєстровим № 41 позивач успадкував після смерті батька, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2800 га, кадастровий № :54:000:0024, призначеної для ведення особистого селянського господарства, експлікація земельних угідь: рілля, площею 0,2800 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Єдиним спадкоємцем за заповітом нерухомого майна після смерті ОСОБА_3 є його син, ОСОБА_1 , інші претенденти на спадщину, а саме сестра позивача ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується копіями заяв про відмову від прийняття спадщини від 13 липня 2021 року (а.с.59, 62).

Згідно архівної довідки БТІ № 501762 від 05.11.2021 року право власності на житловий будинок за адресою по АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, станом до 01.01.2013 року не зареєстровано (а.с.20).

19 січня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок. Відповідно до постанови нотаріуса № 6/02-31 від 19 січня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену нерухомість (а.с.21).

Як вбачається з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 01 листопада 2021 року житловий будинок по АДРЕСА_1 , рік побудови житлового будинку є 1964 рік, тобто будинок збудований до 05 серпня 1992 року (а.с.14-16).

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності, ФОП ОСОБА_5 про вартість об`єкту нерухомості, ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 76 800,00 гривень (а.с.22).

Проаналізувавши викладені вище норми цивільного законодавства, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачеві 50 відсотків судового збору сплаченого ним під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції «Таскомбанк» № 7033-5763-6172-7793 від 13.12.2022 року, що становить 496 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 142, 206 ч.4, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ГУК у Кіровоградській області /тг м. Новомиргород / 22030101, , повернути ОСОБА_1 , 50 відсотків сплаченої суми судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, які сплачено на р/р UA0011543, у відповідності до квитанції «Таскомбанк» № 7033-5763-6172-7793 від 13.12.2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений16 березня 2023 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області Володимир Орендовський