Провадження № 2/712/87/23
Справа № 712/2931/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі НАГАЄВСЬКІЙ В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців 40), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,
Позивач звернулася з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 06 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна на перехресті вул. Грушевського та бул. Шевченка в м. Черкаси за участю транспортних засобів Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав технічних ушкоджень.
Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2020 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні вказаного ДТП. Відповідальність водія Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6673328 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
08 жовтня 2020 року позивачем було направлено до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування, документи.
23 грудня 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було здійснено перерахування страхового відшкодування в розмірі 44 810 грн., що підтверджується випискою № DI3LEKN61TTS8B7M від 29 грудня 2020 року. В результаті незгоди із рішенням ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», 13 січня 2021 року позивачем було направлено скаргу на необґрунтоване заниження страховиком розміру належного страхового відшкодування.
Разом з цим, для з`ясування нанесеної позивачу матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження № 205 від 30 листопада 2020 року, складеного судовим експертом Березовським А.А. Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлювального ремонту в розмірі 294 943 грн. 71 коп. перевищує ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 127 351 грн.
В результаті довготривалих переговорів із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», співробітниками останньої було наданої зобов`язуючу пропозицію щодо визначення вартості майна в пошкодженому стані, яка була надана раніше ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА».
В даній пропозиції покупець зобов`язався придбати транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані за суму 58 000 грн.
Отже, розмір належного позивачу страхового відшкодування становить 69 351 грн. (127 351 грн. - 58 000 грн.). Так як страховиком було сплачено лише частину страхового відшкодування, розмір доплати складає 24 541 грн. (69 351 грн. 44 810 грн.).
Крім того, нею за проведення авто товарознавчого дослідження було сплачено 2 600 грн., які мають бути відшкодовані відповідачем ОСОБА_4 .
Крім того, позивачем нараховані штрафні санкції за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 23 грудня 2020 року по 03 березня 2021 року в сумі 837 грн. 52 коп., з яких: пеня за прострочення заборгованості 379 грн. 49 коп.; сума інфляційного збільшення боргу 319 грн. 03 коп. та три проценти річних від сточеної суми 139 грн., які вважає мають бути стягнуті з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
Крім того, вважає, що внаслідок дій відповідачів позивач також завдану моральну шкоду, яку оцінює в 20 000 грн. та просить стягнути її з відповідачів солідарно.
А також просить стягнути з відповідачів понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.
08 квітня 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.
05.05.2021 року відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подано відзив на позовну заяву.
19.05.2021 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.
02.07.2021 року за клопотанням представника позивача ухвалою суду по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено.
21.01.2022 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням до суду у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта.
12.10.2022 року позивачем подано заяву про зміну та зменшення позовних вимог.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на заяву про зміну та зменшення позовних вимог не подавав.
Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна на перехресті вул. Грушевського та бул. Шевченка в м. Черкаси за участю транспортних засобів Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав технічних ушкоджень.
Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.10.2020 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні вказаного ДТП.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідальність водія Infiniti Q30, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6673328 у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
08 жовтня 2020 року позивачем було направлено до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» всі необхідні для отримання належного страхового відшкодування, документи.
23 грудня 2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було здійснено перерахування страхового відшкодування в розмірі 44 810 грн., що підтверджується випискою № DI3LEKN61TTS8B7M від 29 грудня 2020 року. В результаті незгоди із рішенням ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», 13 січня 2021 року позивачем було направлено скаргу на необґрунтоване заниження страховиком розміру належного страхового відшкодування.
Разом з цим, для з`ясування нанесеної позивачу матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження № 205 від 30 листопада 2020 року, складеного судовим експертом Березовським А.А. Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлювального ремонту в розмірі 294 943 грн. 71 коп. перевищує ринкову вартість досліджуваного транспортного засобу на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме 127 351 грн.
В результаті переговорів із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», співробітниками останньої позивачу було наданої зобов`язуючу пропозицію щодо визначення вартості майна в пошкодженому стані, яка була надана раніше ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА».
В даній пропозиції покупець зобов`язався придбати транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані за суму 58 000 грн.
Так, згідно ухвали від 02.07.2021 року по справі було проведено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку експерта від 18.01.2022 року, ринкова вартість транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди становили 122 897 грн. 50 коп.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 124 577 грн. 91 коп.; вартість матеріального збитку, завданого власникові пошкодженого автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , дорівнює його ринковій вартості та становить 122 897 грн. 50 коп.
Отже, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог та у зв`язку з проведеним експертним дослідженням, позивач здійснив розрахунок страхового відшкодування, недоплаченого Страховиком, за яким розмір належного страхового відшкодування становить 64 879 грн. 50 коп. (122 897,50 грн. (вартість матеріального збитку) 58 000 грн. (вартість транспортного засобу в пошкодженому стані згідно з зобов`язуючою пропозицією). Так як відповідачем сплачено лише частину страхового відшкодування, то згідно розрахунку позивача розмір доплати повинен становити 20 087 грн. 50 коп. (64 897,50 грн. (загальна сума страхового відшкодування) 44 810 грн. (виплачена сума страхового відшкодування). Таким чином, позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» залишок страхового відшкодування в сумі 20 087 грн. 50 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних Транспортних засобів», якою передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, суд погоджується з правомірністю вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування в сумі 20 087 грн. 50 коп., що в свою чергу жодним чином не спростовано відповідачем, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.
Крім того, згідно пункту 36.5 ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок з урахуванням зменшених позовних вимог, за період з 23 грудня 2020 року по 03 березня 2021 року сума інфляційного збільшення боргу складає 464 грн. 62 коп., 3% річних від простроченої суми 115 грн. 53 коп., пеня за прострочення сплати заборгованості 462 грн. 14 коп., а всього 1 042 грн. 29 коп., що також підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення.
Крім того, позивачем за проведення авто товарознавчого дослідження було сплачено 2 600 грн., що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 205 від 30 листопада 2020 року.
Разом з тим, під час розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_4 було відшкодовано на користь позивача зазначену вартість за проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 2 600 грн., моральну шкоду в сумі 10 900 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 1 500 грн., а всього 15 000 грн., про що позивачем складена письмова розписка від 21 квітня 2021 року, в якій зазначено, що претензій майнового та морального характеру позивач до ОСОБА_4 не має. Тому позовні вимоги відносно відповідача ОСОБА_4 судом не розглядаються. Зменшені позовні вимоги позивача також не містять вимог до ОСОБА_4 .
З-приводу позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, дійсно, нанесена моральна шкода.
Оскільки, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав душевних страждань, пов`язаних з пошкодженням майна, суд, враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням зменшених позовних вимог, суд дійшов висновку про та стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача 9 100 грн. на відшкодування моральної шкоди. Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на юридичну допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 110/20 від 27 листопада 2020 року, Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 27 листопада 2020 року та квитанція від 27 листопада 2020 року про оплату наданих послуг на сумі 3 000 грн. Таким чином, позивачем доведено розмір понесених витрат на правничу допомогу. При цьому, суд враховує, що відповідачем ОСОБА_4 в рахунок відшкодування зазначених витрат позивачу відшкодовано половину суми 1 500 грн. Тому до стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає решта витрат на правовому допомогу в розмірі 1 500 грн.
А також до стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягають витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 1 015 грн. 20 коп.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., оскільки позивач являється інвалідом 2-ї групи, тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.
Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, суд
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: