ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/2662/22

провадження № 22-ц/4809/305/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів Голованя А.М., Письменного О.А.

з участю секретаря Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», інтереси якої представляє на підставі довіреності Стецюра Ольга Вікторівна;

відповідач - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2022 року, у складі Демченко І.М. у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов?язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі ТОВ «Страхова група «Оберіг») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов?язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В обгрунтування позову позивач вказував, що між сторонами 08.10.2021 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/2318454, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ).

Строк дії даного полісу з 00годин 00 хвилин 09.10.2021 по 08.10.2022, включно.

Зазначав, що 17.11.2021 по вул. Каштанова в м. Київ сталась ДТП за участі транспортного засобу «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в м. Києва, транспортний засіб «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) на момент ДТП не мав діючого протоколуобов`язкового технічного контролю, а строк попереднього протоколу обов`язкового технічного контролю закінчився - 18.05.2017.

Таким чином, під час укладення полісу щодо транспортного засобу «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 (vin-code НОМЕР_2 ) відповідач надав неправдиві відомості щодо наявності та строку дії протоколу обов?язкового технічного контролю, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону №1961-IV.

Вважає, що поліс АР-2318454 необхідно визнати недійсним з моменту його укладення.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2318454.

Посилається на ч. 1 ст. 215 ЦК України, згідно якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу.

Вказує на те, що оспорюваний поліс прямо суперечить ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки, він міг бути укладений лише за умови проходження забезпеченим транспортним засобом обов`язкового технічного контролю і якщо протоколом перевірки технічного стану він був би визнаний технічно справним і на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

Вважає, що відповідач під час укладення полісу надав неправдиві відомості щодо наявності та строку дії протоколу обов?язкового технічного контролю.

Тому даний правочин (поліс) має бути визнаний недійсним, оскільки під час його укладення мав місце обман, що узгоджується із правовим висновком викладеному у постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на необґрунтованість та не доведеність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено обставин, які підтверджують факт, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив представнику страхової компанії недостовірну інформацію щодо предмету страхування.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.10.2021 між ТОВ «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ 33023», державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2004, тип транспортного засобу: В3 (а.с.5).

Термін дії полісу встановлений з 00 годин 00 хвилин 09 жовтня 2021 року по 08 жовтня 2022 року включно.

Факт укладання договору страхування було посвідчено страховим полісом,що є формою договору страхування.

Встановлено, що спірний договір укладено у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності».

Пунктом 17. 3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», передбачено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Відповідно до ст. 989 Цивільного кодексу України, визначено обов`язки страхувальника. Страхувальник зобов`язаний: своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Необгрунтованими є посилання позивача, що відповідач приховав від представника страхової компанії відомості щодо проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, оскільки ТОВ «Страхова група «Оберіг» під час укладення договору обов`язкового страхування (поліс), повинен був перевірити інформацію щодо проходження транспортним засобом відповідача обов`язкового технічного контролю за час дії спірного полісу.

Відповідно до п. 14.2ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, вищевказана норма чинного законодавства прямо зобов`язує страховиків укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з кожним страхувальником, який до нього звернувся.

Звернувшись із даним позовом до суду позивач ставив питання про визнання недійсним договору страхування, саме з підстав введення відповідачем в оману позивача.

Позивач посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14.

Проте, висновки викладені у вказаній постанові не є подібними до правовідносин, які виникли у сторін в даній справі.

Згідно із ст. 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст. 230 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем факту обману.

Позивачем не доведено факту обману з боку відповідача.

Таким чином суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи та дослідив надані сторонами докази, а також правильно застосував норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

27.02.2023 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді А.М. Головань

О.А. Письменний