Справа №591/4127/21
Провадження № 2/591/388/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

представника відповідача Ворфоломеєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського національного аграрного університету Міністерства освіти та науки України про визнання угоди недійсною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сумського національного аграрного університету Міністерства освіти та науки України та просить визнати недійсною угоду №370 від 29 грудня 2003 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, оформленого між Сумським національним аграрним університетом Міністерства освіти та науки України, як навчальним закладом, та фізичною особою ОСОБА_1 , як одержувачем кредиту, у розмірі 3000,00 грн. за навчальний рік та 10500,00 грн. на весь термін навчання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2022 року закрите підготовче провадження у зазначеній справі з призначенням справи для розгляду по суті на 13 год. 00 хв. 23 вересня 2022 року, визнано явку позивачки в судове засідання обов`язковою.

Протокольною ухвалою суду 23 вересня 2022 року розгляд справи відкладено до 09 листопада 2022 року 14 год. 20 хв. в зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки та відсутністю відомостей про належне її повідомлення.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у Сумській області 09 листопада 2022 року розгляд справи відкладено на 12 січня 2023 року 13 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою суду 12 січня 2023 року розгляд справи відкладено до 28 лютого 2023 року 10 год. 00 хв. в зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки та відсутністю відомостей про належне її повідомлення.

В зазначене судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судової повістки на вказану в позовній заяві адресу, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечувала проти залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Судом здійснювалися заходи для своєчасного повідомлення позивача про хід розгляду справи зокрема направлено виклик в судове засідання, яке відбулося 12 січня 2023 року, проте поштове повідомлення, надіслане на зазначену в позовній заяві адресу позивача ( АДРЕСА_1 ), повернулося до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В зазначене судове засідання, як зазначалося вище, позивач не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, що свідчить про втрату її інтересу до вказаного позову.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивачкою ОСОБА_1 в позовній заяві заявлено клопотання про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі Інструкція) для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім`я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом (підпункти 1.3, 1.4 пункту 1 «Почеркознавча експертиза» розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень).

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом.

Зі змісту наведених норми вбачається, що саме в ухвалі про проведення експертизи повинні бути зазначені документи, у яких містяться зразки підпису та з цією ухвалою вільні, умовно вільні зразки підпису повинні бути надані експерту.

За відсутності в судовому засіданні позивачки, суд позбавлений можливості виконати вимоги Інструкції в частині надання вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку, а також їх пред`явлення особі, яка підлягає ідентифікації, тобто позивачці.

Враховуючи необхідність вирішення питання про приєднання вільних та умовно-вільних зразків в рамках вирішення порушеного позивачкою клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, судом протокольною ухвалою визнано явку позивачки ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

Заяв від позивачки про проведення розгляду справи за її відсутності (на відміну від проведення підготовчого засідання) до суду також не надходили.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи обов`язок сторони вживати заходів, щоб дізнатися про стан порушеного нею судового провадження, а також те, що за відсутності позивачки неможливо встановити обставини необхідні для розгляду справи та вирішити питання про призначення почеркознавчої експертизи, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 131, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумського національного аграрного університету Міністерства освіти та науки України про визнання угоди недійсною залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко