Дата документу 05.05.2023 Справа № 336/1985/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1985/21
Провадження №22-ц/807/480/23
Головуючий в 1-й інстанції Дацюк О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Бєлки В.Ю., Онищенка Е.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2022 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 25 жовтня 2022 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті послуг за управління будинком, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (далі ТОВ «Місто для людей Запоріжжя») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 06.09.2017 року між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 укладено договір № 06/09/17-1006 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Оскільки відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , тому має обов`язок зі сплати послуг за управління будинком. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати послуг за управління будинком за період з листопаду 2017 року по лютий 2021 року утворилась заборгованість в сумі 4407,22 гривень, окрім цього, через неналежне виконання своїх обов`язків зі сплати наданих послуг, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 837,37 гривень та три відсотки річних в сумі 214,16 гривень, а також судовий збір і 2000 гривень витрат на правничу допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2022 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті послуг за управління будинком, інфляційних втрат та трьох відсотків річних залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що відповідачка у справі є власником квартири АДРЕСА_2 , що покладає на неї обов`язок щодо сплати комунальних платежів, зокрема таких як управління багатоквартирним будинком.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 («Замовник») та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» («Управитель») було укладено договір № 06/09/17-1006 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 2. У відповідності до п. 7 Рішення, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку.

Згідно п. 18 цього ж Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 р. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01.11.2017 року. В силу приписів ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п. 6 ст. 11 договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору.

Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом.

При цьому, сторони договору погодились, що Замовник сплачує за надані послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 1 поверсі та 2 та вище поверхах будівлі 3,89 гривень на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати отриманих послуг, за період з листопаду 2017 року по лютий 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 4407,22 гривень.

В наслідок неналежного виконання зобов`язань зі сплати послуг, позивачем нараховані інфляційні втрати за період з грудня 2017 року по лютий 2021 року в сумі 837,37 гривень та три відсотки річних за період з 01.12.2017 року по 28.02.2021 року в сумі 214,16 гривень.

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано актуальних на час розгляду справи доказів на підтвердження того, що відповідач є власником чи користувачем квартири АДРЕСА_2 або користувачем послуг з управління будинком, що надаються за вказаною адресою. Таким чином, позивачем не доведено, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг з управління будинком у розумінні чинного законодавства, тож підстав для задоволення позову не має.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» згідно із Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» було визначено переможцем конкурсу на управителя багатоквартирних будинків за двома лотами в місті Запоріжжі.

Згідно з рішенням виконкому міської ради №520 від 01.09.2017 ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» починаючи з 1 листопада 2017 року обслуговує багатоквартирні будинки в Олександрівському та Хортицькому районі, Південному мікрорайоні та Правобережній частини Дніпровського району міста Запоріжжя.

06.09.2017 було укладено Договір № 06/09/17-1006 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком між ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» та Запорізькою міською радою, яка діє від імені співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , в особі заступника голови Запорізької міської ради Бородая О.М., уповноваженого на укладання цього договору пунктом 6 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 р. №520.

Відповідно до Договору на співвласників багатоквартирного будинку покладено обов`язок сплачувати за надані управителем послуги з управління багатоквартирним будинком.

Вартість послуг за Договором для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі складає 3,89 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах складає 3,89 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку (п. 5 вищевказаного Договору).

На ім`я ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 для сплати за Договором з надання послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2017 по 01.03.2021 включно.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 з 24.10.2005 року. Зазначена інформація не була відповідним чином перевірена судом першої інстанції, хоча позивачем зазначалось у позові, що відповідачка є саме власником житла за адресою якого надаються відповідні послуги. У зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення у справі, суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо відмови у задоволенні вимог позову.

Відповідно до п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п. 12 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Згідно умов Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком замовник має сплачувати за надані управителем послуги щомісяця, тобто днем розрахунку за надані послуги вважається останній день місяця.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач як власник квартири у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном.

Встановивши, що відповідач не сплачував за надані послуги з управління багатоквартирним будинком, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за надані послуги.

Вартість послуг за Договором для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі складає 3,89 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах складає 3,89 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку (п. 5 Договору).

Загальна площа квартири, що належить відповідачу на праві власності, становить 28,37 кв.м. Отже, кожного місяця відповідач повинен сплачувати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком по своїй квартирі 110,36 грн., дана сума розраховується за формулою: тариф * загальну площу квартири, (3,89 грн. * 28,37 кв. м = 110,36 грн.).

Наданий позивачем розрахунок не піддається сумніву та відповідачем не спростований.

Статтею 625 ч. 2 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до розрахунку, інфляційні збитки за період з листопад 2017 року по лютий 2020 року становлять 837,37 грн., 3% річних за період з листопад 2017 року по лютий 2020 року 214,16 грн.(а.с.8,9).

Отже, встановивши наявність простроченої заборгованості яка рахується за ОСОБА_1 з листопада 2017 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, про стягнення з останньої інфляційних збитків та 3% річних.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про доведеність позовних вимог та наявність підстав для скасування рішення суду згідно з вимогами ч. 1 ст.376 ЦПК України та стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 за період з листопада 2017 року по лютий 2021 року в розмірі 4407,22 грн., а також інфляційних збитків за період з листопад 2017 року по лютий 2021 року у сумі 837,37 грн., 3% річних за період з листопад 2017 року по лютий 2021 року 214,16 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., то колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, враховуючи наступне.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До матеріалів справи позивачем додано лише повноваження представника адвокат Соколової Н.І. (ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю). При цьому доказів понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., встановлення певної вартості за відповідні послуги, фіксація виконання відповідних послуг, позивачем не надано, що вказує на недоведеність вказаних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2022 рокуу цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті послуг за управління будинком, інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131в, ) заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , за період з листопада 2017 року по лютий 2021 року у розмірі 4407,22 грн., а також інфляційні збитки за період з листопад 2017 року по лютий 2021 року у сумі 837,37 грн., 3% річних за період з листопад 2017 року по лютий 2021 року 214,16 грн., а всього 5458,75 грн.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 131в, ) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 05 травня 2023 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко