КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6862/2023
У Х В А Л А

16 березня 2023 року місто Київ

справа № 355/812/21

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги, постановлену під головуванням судді Червонописького В.С., у справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)Беднарської Юлії Петрівни неправомірними та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: боржник ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 01 березня 2023 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

02 березня 2023 року Київським апеляційним судом до Баришівського районного суду Київської області направлено запит про витребування справи № 355/812/22.

14 березня 2023 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом було подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

На обґрунтування доводів вказаного клопотання, вказувала, що стягувач має скрутне матеріальне становище, оскільки не працює та в період війни, виїхала за межі території України, щоб вберегти життя дитини, позбувшись роботи і будь-яких доходів.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Така ж правова норма містилася й у статті 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання відповідачами апеляційної скарги.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Однією з основних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження зазначених у клопотанні обставин, апелянт не надала суду доказів, що підтверджують скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що доводи, наведені представником стягувача не дають підстав для задоволення вказаного клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги.

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою повинен бути сплачений у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (536,80 грн.)

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються її копії та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянт самостійно направив копії апеляційної скарги та додані письмові матеріали іншим учасникам справи, що є порушенням вимог п.2 ч.4 ст.356 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 536,8 грн. на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101, надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції та подати до Київського апеляційного суду копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року відмовити.

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 16 лютого 2023 року про відмову у задоволенні скарги, постановлену під головуванням судді Червонописького В.С., у справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)Беднарської Юлії Петрівни неправомірними та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: боржник ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.