Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2023 року Справа № 596/1040/21
Номер провадження2-о/608/2/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М.
присяжних Оглоданої Н.А., Вінницького А.Є.
за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за заявою ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Гримайлівська об`єднана територіальна громада про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, - ВСТАНОВИВ:
В липні 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся з заявою, вказавши заінтересовану особу: Гримайлівську об`єднану територіальну громаду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.
Суд присяжних, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2021 року ОСОБА_2 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі та справу було призначено до судового розгляду на 20 серпня 2021 року. Справа неодноразово відкладалась розглядом.
11 травня 2022 року в адресу Чортківського районного суду Тернопільської області на підставі розпорядження голови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.04.2022 року № 1 передано вказану цивільну справу через відсутність необхідної кількості присяжних та неможливістю утворити склад суду.
11.05.2022 року справу розприділено судді Запорожець Л.М. та протоколом автоматичного вихзначення присяжних від 11.05.2022 року визначено присяжними ОСОБА_3 та Голодуна А.А.
Ухвалою судді Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л.М. від 19 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 прийнято та відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03 серпня 2022 року.
Судові засідання неодноразово відкладались через неявку заявниці та її представника, при цьому заявник належним чином судом повідомлявся через розміщення оголошення на веб.порталі Судова влада України, однак ні 03 серпня 2022 року, ні 13 вересня 2022 року, ні 18 жовтня 2022 року, 22 листопада 2022 року, ні 15 грудня 2022 року заявник ОСОБА_1 чи його представник до суду не з`явились, про причини неявки суд жодного разу не повідомили, будь-яких заяв про перенесення розгляду справи на інші дати, поважність причин неявки до суду чи розгляд справи за відсутності заявника чи його представника, суду не надав і не надіслав.
15 грудня 2022 року було проведено заміну присяжного на ОСОБА_4 .
Справа слуханням вчергові рази відкладалась слуханням на 17.01.2023 року. 21.02.2023 року , 05.04.2023 року та 04.05.2023 року, при цьому заявник належним чином судом повідомлявся через розміщення оголошення на веб.порталі Судова влада України, однак вкотре не з`явився, про причини неявки суд жодного разу не повідомив, будь-яких заяв про перенесення розгляду справи на інші дати, поважність причин неявки до суду, суду не надав, а розглянути справи без його участі чи участі представника та прийняти законне та обгрунтоване рішення суд присяжних не може, оскільки доказів, доданих до заяви є недостатньо, та явка до суду заявника визнана судом обов`язковою.
Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, у суду є підстави визнати, що заявниця ( її представник) не з`явились до суду повторно, без поважних причин.
Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. як джерела права.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач (заявник).
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач (заявник), як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Верховний Суд України в постанові від 11.04.2019 по справі № 539/2630/17 зробив наступний правовий висновок:
«За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3, частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача (заявника).
При цьому, повторною є друга поспіль неявка позивача (заявника), якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.»
Верховний Суд України в постанові від 17.04.2019 по справі № 759/9229/15-ц також зробив правовий висновок про те, що:
«Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з частинами третьою, п`ятою статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Отже, відповідно до вимог процесуального закону суд може залишити позовну заяву без розгляду лише при наявності одночасно двох умов: належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.
Залишаючи позов без розгляду, суди встановили, що позивач (заявник), який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі поспіль, у призначені судом засідання для розгляду справи за його позовом не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обгрунтовано залишив позов без розгляду.
Зазначене свідчить про незаінтересованість позивача у розгляді його позову.»
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини, від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").
Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків
неприбуття в судове засідання позивача.
Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.
При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.
Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.
Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.
Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У пункті 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року та пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані.
Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду.
З огляду на зазначене, повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.»
Таким чином, за умови неявки позивача (заявника), або його представника, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, від яких не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, з урахуванням вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд присяжних вважає за доцільне залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, за умови імперативності вимог цивільного процесуального законодавства.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 ,заінтересована особа: Гримайлівська об`єднана територіальна громада, смт. Гримайлів, вул. І. Мазепи, 8 колишнього Гусятинського району, в даний час Чортківського району Тернопільської області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - залишити без розгляду.
Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча суддя/підпис/

Присяжні/підпис/

/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 596/1040/21

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Головуюча суддя Л. М. Запорожець

Копію ухвали видано " " ________________ року.

Секретар: