КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 757/5618/22-ц
провадження № 22-ц/824/1505/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Кошель К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут геоінформатики», Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Констеб ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» про визнання правочину недійсним, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут геоінформатики» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року в складі судді Бусик О.Л.,

встановив:

28.01.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут геоінформатики» (далі - ТОВ «Інститут геоінформатики»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Карбон ЛТД» (далі - ТОВ «Карбон ЛТД»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Констеб ЛТД» (далі - ТОВ «Констеб ЛТД»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» (далі - ТОВ «Денді-Карбон»), в якому просила суд визнати недійсним Акт прийому-передачі та грошової оцінки майна від 20.05.2016, укладений між ТОВ «Карбон ЛТД» та ТОВ «Інститут геоінформатики».

Посилалась на ті підстави, що 20.05.2016 ТОВ «Карбон ЛТД» на підставі протоколу №70 загальних зборів засновників та акту прийому-передачі та грошової оцінки майна передав до статутного фонду ТОВ «Інститут геоінформатики» матеріальні цінності: нежитлові приміщення 3 та 4 секції загальною площею 3 000 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартість майна, що передається до статутного фонду - 707 609, 00 грн.

Вважала, що ТОВ "Карбон ЛТД" не було належним власником вказаного нерухомого майна під час укладення Акту прийому-передачі та грошової оцінки майна з огляду на факт набуття ТОВ "Карбон ЛТД" спірного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2005 року, який не був посвідчений нотаріально, у зв`язку з чим він є нікчемним.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 24 березня 2022 року. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї.

15.07.2022 ТОВ "Інститут геоінформатики" подало відзив на позовну заяву.

20.07.2022 Печерським районним судом м. Києва ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

29.09.2022 ТОВ "Інститут геоінформатики" подало доповнення до відзиву на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження по справі.

14.10.2022 ТОВ "Інститут геоінформатики" вдруге подало відзив на позовну заяву, клопотання про зупинення провадження по справі та доповнення до відзиву на позовну заяву у справі.

08.11.2022 ТОВ "Інститут геоінформатики" звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ«Карбон ЛТД», ТОВ «Констеб ЛТД», ТОВ «Денді-Карбон», в якому просило зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії, які полягають у безпідставному створенні перешкод вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном та виявляються у безпідставному оскарженні права власності, встановленого рішенням Господарського суду м. Києва від 28 вересня 2011 року у справі №18/492-40/110-61/20, що набрало законної сили; вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов мотивовано тим, що дії ОСОБА_1 направлені на свідоме створення перешкод з володіння майном та виявляються у безпідставному оскарженні Акту приймання-передачі та грошової оцінки майна від 20.05.2016, як на підставу набуття права власності на майно. Остання не є стороною даного акту. Вказаний акт не порушує її права, а вчинені нею дії спрямовані на створення перешкод у володінні майном та обмеження правомочностей власника майна, які гарантовані йому законом.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання зустрічного позову обґрунтовано тим, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України було введено воєнний стан", дія якого наразі триває. Товариство не мало можливості своєчасно підготувати пакет позовних матеріалів, оскільки більшість часу було вимкнено електропостачання і оргтехніка не працювала.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року у задоволенні клопотання ТОВ «Інститут геоінформатики» про поновлення строку подання зустрічного позову відмовлено. Зустрічну позовну заяву ТОВ «Інститут геоінформатики» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Карбон ЛТД», ТОВ «Констеб ЛТД», ТОВ «Денді-Карбон» про припинення дій, що порушують право володіння майном, повернуто представнику позивача за зустрічним позовом.

18.11.2022 ТОВ «Інститут геоінформатики» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви скасувати. Винести рішення, яким поновити ТОВ "Інститут геоінформатики" пропущений ним процесуальний строк для звернення до суду з зустрічним позовом, прийняти дану позовну заяву та долучити її до матеріалів справи з метою провадження за даною позовною заявою. Судові витрати, пов`язані з розглядом даної апеляційної скарги, понесені ТОВ "Інститут геоінформатики " у виді сплаченого ним судового збору в розмірі 2 481 грн, стягнути зі ОСОБА_1 .

Посилається на ті підстави, що внаслідок систематичного відключення від електроживлення об`єктів постачання, ТОВ «Інститут геоінформатики» не змогло подати зустрічну позовну заяву протягом встановленого законом строку з незалежних від нього обставин.

Звертає увагу суду, що розгляд справи на момент відмови судом першої інстанції у поновленні пропущеного строку на звернення із зустрічним позовом ще не розпочався.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відмова суду першої інстанції у прийнятті зустрічного позову без пояснення жодних об`єктивних причин такої відмови є такою, що повністю суперечить принципу рівності всіх учасників справи судового процесу перед законом та судом, а також загальним принципам судочинства, викладеним в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Лигвиненко Є. В. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 04 лютого 2022 року про відкриття провадження винесена задовго до початку введення воєнного стану.

Вказує, що обізнаність директора ТОВ «Інститут геоінформатики» Ващука С. М. про розгляд вказаної справи та можливість подати процесуальні документи підтверджується виданням довіреності на ім`я ОСОБА_2 та поданням заперечення щодо розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження.

Звертає увагу суду, що відзив на позовну заяву ТОВ «Інститут геоінформатики» відправлено 15.07.2022, в той час як зустрічну позовну заяву подано 08.11.2022.

Зазначені обставини свідчать про фактичну можливість підготовки та направлення, як на адресу суду, так і на адресу інших учасників справи значної кількості процесуальних документів протягом 2022 року від імені ТОВ «Інститут геоінформатики», ТОВ «Карбон ЛТД», які знаходяться за одною адресою, що підтверджує відсутність перешкод у підготовці та направлені документів.

Відзив на апеляційну скаргу, поданий від імені представника ТОВ «Констеб ЛТД» - адвоката Утіралової А. М., нею не підписаний, а тому останній не може бути врахований при перегляді справи судом.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ТОВ «Інститут геоінформатики» - адвокат Медведєв В. Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лигвиненко Є. В., представник ТОВ «Констеб ЛТД» - адвокат Утіралова А. М. просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами, зокрема, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Аналіз наведеної норми права свідчить, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 592/2083/15-ц (провадження № 14-165цс19).

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Інститут геоінформатики», ТОВ «Карбон ЛТД», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Констеб ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Денді-Карбон» про визнання недійсним Акту прийому-передачі та грошової оцінки майна від 20.05.2016, укладеного між ТОВ «Карбон ЛТД» та ТОВ «Інститут геоінформатики».

08.11.2022 ТОВ "Інститут геоінформатики" звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ«Карбон ЛТД», ТОВ «Констеб ЛТД», ТОВ «Денді-Карбон», в якому просило зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії, які полягають у безпідставному створенні перешкод вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном та виявляються у безпідставному оскарженні права власності, встановленого рішенням Господарського суду м. Києва від 28 вересня 2011 року у справі №18/492-40/110-61/20, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України). Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання ним копії ухвали про відкриття провадження у справі від 04 лютого 2022 року. Представник відповідача отримав копію позовної заяви 08.02.2022 та 14.02.2022 подав заперечення щодо розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.79 т.1). Однак зустрічний позов відповідач подав лише у листопаді 2022 року. Клопотання про визнання поважними причини пропуску строку на звернення до суду з зустрічним позовом обґрунтовував тим, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на всій території України було введено воєнний стан", який в подальшому було продовжено. Відповідач більшість часу не мав можливості своєчасно підготувати пакет позовних матеріалів, оскільки більшість часу було вимкнено електропостачання і оргтехніка не працювала (а.с.178 т.3).

З огляду на те, що процесуальний строк на подання зустрічного позову для відповідача ТОВ "Інститут геоінформатики" спливав 23 лютого 2022 року, до початку введення в Україні воєнного стану, а систематичне вимкнення електропостачання розпочалось починаючи з жовтня 2022 року, а також враховуючи те, що представник відповідача заявляв клопотання з процесуальних питань, декілька разів подавав відзив на позовну заяву і доповнення до нього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність поважних причин пропуску цього строку.

Ураховуючи вказане, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку подання зустрічного позову.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18 (провадження № 12-65гс19) зазначено, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах. Вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Судом встановлено, що первісні та зустрічні вимоги випливають із різних за своєю правовою природою правовідносин, оскільки первісний позов передбачає захист права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно шляхом визнання недійсним Акту прийому-передачі та грошової оцінки майна від 20 травня 2016 року, натомість предметом зустрічного позову є зобов`язання ОСОБА_1 припинити дії, які полягають у безпідставному створенні перешкод вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним відповідачу на праві власності майном та виявляються у безпідставному оскарженні права власності, встановленого рішенням Господарського суду м. Києва від 28 вересня 2011 року у справі №18/492-40/110-61/20, що набрало законної сили.

Зустрічний позов не є взаємопов`язаним із первісним позовом, оскільки підстави і предмет позовів є різними, а також одночасний розгляд таких позовних вимог може призвести до порушення строків розгляду справи.

Ураховуючи вищезазначене, суд першої інстанцій правомірно дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення зустрічної позовної заяви.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України сплачений заявником судовий збір за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут геоінформатики» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк