Справа № 203/3148/20
Провадження № 2/0203/20/2024
УХВАЛА

31 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, припинення права власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, припинення права власності та визнання права власності.

У чергове судове засідання, призначене на 31.10.2023 року, з`явились представники сторін.

Під час судового засідання представник відповідача подав до суду письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в якому зазначив, що скасовуючи ухвалу суду від 22.03.2023 року Дніпровський апеляційний суд не відмовив у задоволенні клопотання відповідача, а дійшов висновку про передчасність призначення експертизи. На думку сторони відповідача, в цивільній справі необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу, оскільки висновок експерта, що міститься в матеріалах кримінального провадження є необґрунтованими, суперечить матеріалам справи, викликає сумніви в його правильності.

Представник відповідача підтримав клопотання про призначення судової експертизи та просив суд його задовольнити, підстави звернення до суду із клопотанням пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Також представник відповідача вказав, що відповідач бажає довести факт того, що підпис на довіреності був вчинений ОСОБА_5 та те, що саме вона підписала цю довіреність.

Представник позивача під час судового засідання заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи та просила суд відмовити у його задоволенні. Оскільки підпис на довіреності був вчинений не ОСОБА_5 та є рішення суду визнання цієї довіреності недійсною. Крім того, у судовому рішенні ВС від 10.05.2023 року вказано, що позивачем не доведений той факт, що його права будь-яким чином були порушені в рамках спірних правовідносин у справі про визнання довіреності недійсною.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2020 року, справа №201/2760/20, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину, та визнано недійсною довіреність від 25 листопада 2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., зареєстровану в реєстрі за №755.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2023 року, справа №201/2760/20, було закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину, на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки у ОСОБА_4 не виникло право на апеляційне оскарження рішення, так як оскаржуваним рішенням суду не вирішувалося питання про його права й обов`язки.

Постановою ВС від 10.05.2023 року, справа №201/2760/20, було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 січня 2023 року залишено без змін.

Так, ВС мотивув вказане судове рішення у справі №201/2760/20, зокрема, тим, що хоча за загальним правилом судове рішення в цій справі, яке не містить суджень про права та обов`язки заявника у спірних правовідносинах і яким вирішено спір про визнання недійсною довіреності, не може бути оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_4 у разі його незалучення судом першої інстанції як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак при вирішенні іншої справи (в даному випадку справи №203/3148/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними та визнання права власності) це рішення не матиме преюдиційного значення для заявника як особи, яка не брала участі в цій справі. Зазначений підхід не порушує право заявника на доступ до правосуддя як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки обставини, встановлені рішенням місцевого суду в цій справі, можуть бути в загальному порядку спростовані ним при розгляді іншої справи як особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. З огляду на викладене, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що закриваючи апеляційне провадження у справі, суд порушив норми процесуального права. Оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.09.2023 року, справа №203/3148/20, було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та скасовано ухвалу суду від 22.03.2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції у вказаному судовому рішенні, зокрема, вказав, що 10.05.2023 року була винесена постанова ВС у справі №201/2760/20. З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Відповідно до ч. 3 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Почеркознавча експертиза комплекс заходів, що спрямовані на встановлення приналежності почерку рукопису й підпису конкретній людині.

Почеркознавча експертиза є підвидом криміналістичної експертизи.

Відповідно до положень пп. 1.1. п. 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.04.2021 року, справа №759/15556/18, у випадку незгоди з висновком експерта за результатами експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, учасник справи не був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення експертизи, виклавши у клопотанні підстави незгоди з цим висновком та зазначивши вимоги до повторної експертизи спірних договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі (постанова ВС від 05.09.2019 року, справа №234/16272/15-ц).

Відповідно до положення ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 216 ЦПК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз викладеного вище вказує на те, що довіреність від 25 листопада 2015 року, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., зареєстрована в реєстрі за №755, факт підписання якої саме померлою ОСОБА_5 вважає за необхідне довести сторона позивача шляхом призначення судової почеркознавчої експертизи, визнана судом недійсною, та відповідне рішення суду набрало законної сили. Таким чином, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, та призначення відповідної експертизи у такому разі не вимагається та є недоцільним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи в цивільній справі.

Керуючись статтями 13, 76, 103-108, 259-261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування, припинення права власності та визнання права власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 07.11.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва