Справа № 344/4432/23
Провадження № 2/344/1648/23
У Х В А Л А

15 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2023 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості станом на 13.03.2023 за розпискою від 11.12.2021 у розмірі 1 204 400,00 (один мільйон двісті чотири тисячі чотириста) гривень 00 копійок, з яких: 1 000 000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок основного боргу та 204 400,00 (двісті чотири тисячі чотириста) гривень 00 копійок процентів за користування коштами.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту, в межах суми позову, на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , у тому числі на 1/2 частки в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); до вирішення спору по суті заборонити відповідачу ОСОБА_2 та будь яким іншим особам, установам, підприємствам, організаціям незалежно від форми власності та підпорядкування, вчиняти будь які дії щодо відчуження і зміни (в тому числі поділ, виділ, добудову/забудову, перепланування, зруйнування, зміну цільового призначення), належного ОСОБА_2 нерухомого майна.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник покликається на те, що відповідно до розписки від 11.12.2021 відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 1 000 000 гривень 00 копійок, які зобов`язувався повернути до 11.12.2022 року. На даний час відповідач не повернув суму позики, чим порушив взяті на себе зобов`язання, а тому наявні всі підстави для стягнення з останнього заборгованості в розмірі 1000 000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок, а також процентів за час користування позикою у відповідності до ст. 1048 ЦК України у розмірі 204 400,00 (двісті чотири тисячі чотириста) гривень 00 копійок. У випадку задоволення позову примусове стягнення буде здійснюватися за рахунок коштів відповідача, а у випадку відсутності у відповідача коштів, які можна буде стягнути в рахунок погашення заборгованості, у відповідності до чинного законодавства можна звернути стягнення на будь-яке інше майно відповідача. Поряд з цим відповідач ОСОБА_2 на час розгляду судової справи і аж до моменту стягнення з нього суми боргу чи звернення стягнення на його майно в рахунок погашення суми заборгованості не матиме жодних обмежень і може вільно розпоряджатись своїми коштами та майном. Зазначене може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує на те, що існує реальна загроза невиконання в майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог позивача, а тому необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище майно відповідача. Ціна позову, про забезпечення якого просить заявник, становить 1 204 400 гривень 00 копійок, а накладення арешту на майно є співмірним із заявленим позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема і 17.06.2022 у постанові № 908/2382/21.

Позивачем не надано доказів в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема, щодо співмірності ціни позову із вартістю рухомого та нерухомого майна, належного відповідачу ОСОБА_2 , у тому числі на 1/2 частки в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), на які позивач просить накласти арешт.

Крім того, позивачем не обґрунтовано припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин та з урахуванням всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, враховуючи вище викладені приписи законодавства, передбачені законом підстави для задоволення заяви відсутні.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Тарас АНТОНЯК