Справа № 716/1492/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.,
за участю секретаря судових засідань Якимик К.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,-
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину.
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.01.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

16.01.2023 в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявив клопотання в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Для вирішення заявленого клопотання судом на 06.02.2023, о 11 год. 30 хв., призначалося судове засідання, а також встановлювався представнику позивача строк для подання доказів щодо розміру понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу .

19.01.2023 від представника позивачки ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат, до якої додано докази сплати таких витрат.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, заздалегідь подали через канцелярію письмову заяву, в якій клопотали провести розгляд питання про розподіл судових витрат без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні погодився із тим, що позивачка ОСОБА_2 понесла судові витрати при зверненні до суду, а саме на правничу допомогу в розмірі 3000 грн, проте, на його думку, такий розмір є явно завищеним.

Суд, вислухавши позицію відповідача, врахувавши заяву представника позивачки, дослідивши матеріали заяви, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2023 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, яким повністю задоволено позовні вимоги.

До ухвалення рішення по справі, а саме 16.01.2023 в судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 заявив клопотання про наявність понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу та повідомив, що докази, які підтверджують зазначені витрати, будуть надані суду у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

19.01.2023 представником позивачки ОСОБА_3 на підтвердження понесених позивачкою ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу надано суду:

- копію договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 19.10.2022;

- додаток №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.10.2022;

- акт виконаних робіт від 16.01.2023;

- копію товарного чеку від 16.01.2023 на суму 3 000 грн 00 коп.

Таким чином, представником позивача своєчасно було подано заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надано суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до норм статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як встановлено у справі, перед зверненням до суду позивачка ОСОБА_2 19.10.2022 уклала із адвокатом Павчуком С.І. договір про надання правничої (правової) допомоги (далі по тексту - Договору) (а.с.55).

У відповідності до п.1 Додатку №1 до даного Договору, адвокат Павчук С.І. взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту ОСОБА_2 під час представництва її інтересів у суді у справі про стягнення з ОСОБА_1 на її користь додаткових витрат на неповнолітню дитину, в т.ч. підготовка та подання позовної заяви, а клієнт ОСОБА_2 зобов`язалася виплатити адвокату Павчуку с.І. гонорар за надання правової допомоги.

Відповідно до п.2 Додатку №1 до Договору сторони погодили, що за послуги, передбачені п.1 цього Додатку клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 1 000 грн за кожну годину витраченого адвокатом часу, які клієнт зобов`язується оплатити протягом 10 днів з дати підписання акта виконаних робіт (а.с.56).

Для підтвердження своїх повноважень в судовому процесі представник позивачки ОСОБА_3 надав суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ №1051051 від 20.10.2022 (а.с.20).

У поданому представником позивача акті виконаних робіт (наданих послуг) від 16.01.2023 відображено склад і обсяг правової допомоги, а саме: зустріч з клієнтом для надання консультацій та роз`яснень з питань, що стосуються справи, оформлення договору про надання правничої допомоги (30 хв), вартістю 500 грн, підготовка та формування позовної заяви, орієнтовного розрахунку суми судових витрат (2 год), вартістю 2000 грн та представництво інтересів клієнтки у Заставнівському районному суді Чернівецької області (30 хв), вартістю 500 грн. Враховуючи складність справи, обсяг та час, витрачений адвокатом на виконання даних робіт, ціну позову, розрахунок витрат на правову допомогу становить 3000 гривень (а.с.19).

Копія товарного чеку від 16.01.2023 підтверджує сплату клієнткою ОСОБА_2 на користь адвоката Павчука С.І. гонорару за надані послуги правничої допомоги в розмірі 3000 грн (а.с.58).

Як встановлено судом за змістом поданих документів усі надані послуги представником позивачки в частині надання професійної правової допомоги стосувались розгляду однієї справи № 716/1492/22, яка розглядалась Заставнівським районним судом Чернівецької області за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину.

Вказана справа була розглянута судом за одне судове засідання, в якому, крім позивачки, одночасно також брав участь її представник - адвокат Павчук С.І.

На думку суду, вид та характер правничої допомоги, що відображений в акті виконаних робіт (наданих послуг) з правової допомоги від 16.01.2023, дає підстави суду стверджувати, що правнича допомога у такому виді стосується та пов`язана з даною справою, була необхідною для здійснення у ній провадження, а тому є обґрунтованою.

Надані позивачем докази відповідають вимогам частини 2, 3 статті 137 ЦПК та є достатньою підставою для розподілу цих витрат за правилами частини 2 статті 141 ЦПК.

З аргументованими запереченнями щодо співмірності судових витрат, або клопотаннями про їх зменшення (частини 5,6 статті 137 ЦПК) позивач до суду не звертався.

Поряд з цим встановлено, що при зверненні до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину позивачка судовий збір не сплачувала, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є такою, що звільнена від його сплати.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Встановлено, що з позовом про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду 25.10.2022, відтак розмір судового збору, який слід стягнути з відповідача, підлягає визначенню за ставкою, що діяла на дату подання позову до суду.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 481 грн.

Отже, розмір суми судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, який підлягає до сплати, становить 2 481 грн х 0,4 = 992,4 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,4 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 76-82, 133, 137, 141, 246, 247, 258-259, 263-265, 270, 272, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про відшкодування судових витрат задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 22.10.1998 Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 15.08.2022, код органу, що видав: 7316, зареєстрованої в АДРЕСА_2 - судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп судового збору.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення виготовлений 06.02.2023.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ