Номер провадження 2/243/352/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Корчма О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

23 листопада 2020 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач є спадкоємцем недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 110 172,39 грн., який визначений на підставі Довідки пенсійного органу від 13 жовтня 2020 року за №0531-03-8/9574.

Позивач вважає, що надана приватному нотаріусу інформація стосовно розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_3 не відповідає дійсності, так як останній ПФУ припинив виплачувати пенсію з березня 2017 року. Таким чином, невірно вказаний період нарахування пенсії ОСОБА_3 та відповідно розмір заборгованості по її виплаті померлій, на отримання якого претендує позивач як спадкоємець за законом.

Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права та законні інтереси, за захистом яких вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-VІ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, для виплати недоотриманої пенсій, яка ввійшла до складу спадщини, до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

При цьому, зазначає, що приписи ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не можуть регулювати спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі, оскільки зазначена норма закону регулює питання щодо виплати пенсії саме пенсіонерові за минулий час, яку він не отримав з власної вини чи з вини органу, а не щодо отримання недоодержаної пенсії, що залишилася після смерті пенсіонера членами його сім`ї чи на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначає, що відповідач повинен був надати приватному нотаріусу Рижкову О.О. інформацію про недоотриману пенсію, що залишилась після смерті ОСОБА_3 без обмеження трирічним строком, але безпідставно обмежив цю суму строком та виплатив позивачу недоотриману пенсію спадкодавця в неповному обсязі.

Просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити їй як спадкоємцю ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , її недоотриману пенсію за весь період заборгованості та стягнути на її користь недоотриману пенсію ОСОБА_3 за весь період заборгованості з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу без її участі.

Суд направляв відповідачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області судове повідомлення про розгляд справи 28 лютого 2023 року о 08 годині 00 хвилин на електронну адресу, якою ГУ ПФУ в Донецькій області користується протягом всього часу розгляду справи, зокрема надсилали з даної електронної адреси процесуальні заяви до суду. Представник ГУ ПФУ в Донецькій області вказує дану електронну адресу для надання їм процесуальних документів та матеріалів справи.

«Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомлення при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею направляв до суду певні процесуальні документи». Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої розглядається справа в суді, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області повідомлялися про розгляд справи у позовному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив.

09 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні ПФУ у м. Краматорську Донецької області та отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Допомогу на поховання виплачено у травні 2021 року у розмірі 7 059,92 грн.

Згідно запиту приватного нотаріусу Торецького міського нотаріального округу від 29 вересня 2020 року №763/02-14 було надано Відповідь про залишок недоотриманої пенсії листом від 13 жовтня 2020 року №0531-03-8/9574.

У листі було зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 складає 110 172,39 грн., у разі звернення за недоотриманою пенсією за померлу ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума розрахована за три роки.

26 листопада 2020 року до Управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу звернулась ОСОБА_4 як представник за довіреністю від імені ОСОБА_2 .

У зв`язку зі зверненням за недоотриманою пенсією 26 листопада 2020 року сума недоотриманої пенсії була розрахована відповідно до вимог ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 25 листопада 2017 року по 31 травня 2020 року і склала 105 448,49 грн.

Розраховану суму недоотриманої пенсії було виплачено 08 лютого 2021 року в повному обсязі.

Пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини.

Оформлення права на спадщину здійснюється нотаріусом шляхом видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом.

Розмір пенсії (склад спадкового майна), який вказаний у Свідоцтві про право на спадщину, був визначений на підставі довідки Управління.

Сума пенсії, що належала ОСОБА_3 і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, а позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми, яка зазначена в Свідоцтві про право на спадщину з урахуванням трирічного строку, передбаченого ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Свідоцтво про право на спадщину за законом позивачем не оскаржувалось.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1 , виданого 24 вересня 2020 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 листопада 2020 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. видане ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це Свідоцтво, складається з: недотриманої пенсії, яка зберігається в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, та належить спадкодавцю на підставі Довідки, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області 13 жовтня 2020 року №0531-03-8/9574. Згідно цієї Довідки залишок недотриманої пенсії складає 110 172,39 грн. Загальна сума спадкового майна складає 110 172,39 грн.

Сума недоотриманої пенсії в розмірі 105 448,49 грн. була добровільно виплачена позивачеві органом пенсійного фонду, інша частина в розмірі 4 723,90 грн. була стягнута з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30 листопада 2021 року за №234/6456/21, залишеним без змін Постановою Донецького апеляційного суду від 08 лютого 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_2 була виплачена вся сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 в розмірі 110 172,39 грн., що була зазначена у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 23 листопада 2020 року.

На виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2023 року про витребування доказів відповідачем було надано письмові пояснення, де зазначено, що виплата пенсії ОСОБА_3 за життя проведена по 29 лютого 2016 року. З 01 березня 2016 року виплата пенсії ОСОБА_3 припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. За поновленням виплати пенсії ОСОБА_3 не зверталася. За період з 01 березня 2016 року по 24 листопада 2017 року пенсія ОСОБА_3 не нараховувалась.

У наданій відповіді відповідач зазначив, що виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам проводиться відповідно до п.1 Постанови КМУ від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. З метою обліку внутрішньо переміщених осіб органи соціального захисту населення ведуть Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Міністерство соціальної політики України, до якої вноситься така інформація.

До наданої відповіді відповідачем додано Інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з березня 2017 року по травень 2020 року , де зазначено, що з березня 2017 року по жовтень 2017 року пенсія не призначалась, не нараховувалась та не виплачувалась.

В той же час, до Відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09 лютого 2022 року відповідачем було долучено Довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_3 за період з березня 2016 року по листопад 2017 року, де зазначено, що розмір призначеної пенсії за цей період склав 44 621,18 грн., розмір фактично виплаченої пенсії склав 639,48 грн., різниця становить 43 981,70 грн.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На даний час між сторонами виник спір з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця, за період, який не увійшов до Свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто, за період з 01 березня 2016 року по вересень 2017 року.

Отже, судом встановлено, що виплату пенсії ОСОБА_3 відповідачем було призупинено з 01 березня 2016 року на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення.

З Довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_3 , долученої відповідачем до Відзиву, встановлено, що розмір призначеної пенсії за період з березня 2016 року по листопад 2017 року склав 44 621,18 грн. Сума пенсії, нарахована за жовтень листопад 2017 року, увійшла до Свідоцтва про право на спадщину, тому сума пенсії, стосовно якої виник спір, складає 38 226,38 грн. (44 621,18 грн. /розмір пенсії за період з березня 2016 року по листопад 2017 року/ - 3 197,40 грн. /розмір пенсії за жовтень 2017 року/ - 3 197,40 грн. /розмір пенсії за листопад 2017 року/).

Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд спирається на дані, викладені в Довідці, яка була долучена до Відзиву від 09 лютого 2022 року, та не приймає до уваги надану відповідачем на виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2023 року про витребування доказів інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_3 , оскільки інформація з ІКІС надана з врахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцем померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Посилання відповідача на те, що померла ОСОБА_3 за життя не виявила бажання поновити їй пенсію та не зверталася з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Згідно з наданими відповідачем відомостями у Довідці про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_3 , долученої відповідачем до Відзиву, недоотримана пенсія ОСОБА_3 за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2017 року становить 38 226,38 грн.

Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець ОСОБА_3 мала право на нарахування та виплату пенсії за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2017 року незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання нової Довідки внутрішньо переміщеної особи.

Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Подібні правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20), де надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

За викладених обставин, проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною відмови відповідача виплатити позивачу як спадкоємцю недоотриману пенсію та стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2017 року, підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір по справі в розмірі 992,40 грн. та її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_2 як спадкоємцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 недоотриману пенсію за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 березня 2016 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 38 226,38 грн. (тридцять вісім тисяч двісті двадцять шість грн. 38 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 992,40 грн.(дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова