РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_3 по внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулась до Соснівського районного суду з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 05 грудня 2011 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, згідно п.1.1 якого позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635 передав в оренду відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 165 кв.м, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Крім того, 05 грудня 2011 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, згідно п.1.1 якого позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635 передав в оренду відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 70 кв.м, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Згідно п.8 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, вказані договори укладені строком на 49 років з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635.

Відповідно до п.9 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 1% від її нормативної грошової оцінки.

Згідно п.13 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, умови цих договорів про розмір орендної плати переглядаються в тому числі у разі:

- зміни умов господарювання, що тягне за собою зміну цільового призначення та (або) функціонального використання земельної ділянки або її частини;

- зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря;

- невиконання орендодавцем обов`язків щодо повідомлення орендаря про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку, якщо це спричинило перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою;

- в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Рішенням Черкаської міської ради від 27 червня 2017 року № 2-2219 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» та Рішенням Черкаської міської ради від 27 червня 2019 року № 2-4690 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» змінено порядок проведення грошової оцінки землі та ставки орендної плати за користування земельними ділянками на території м. Черкаси.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку нормативно грошової оцінки земель населених пунктів» від 25 листопада 2016 року №489 затверджено новий порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Відповідно до листа міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 14 червня 2021 року №93, кадастровий номер :03:013:0061 земельної ділянки площею 70 кв. м, право користування якою виникло у відповідача згідно договору оренди землі від 05 грудня 2011 року, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 22 лютого 2018 року за №00211, змінено на :03:013:0143.

Згідно листа міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадасстру у Черкаській області від 14 червня 2021 року №94, кадастровий номер :03:013:0062 земельної ділянки площею 165 кв. м, право користування якою виникло у відповідача згідно договору оренди землі від 05 грудня 2011 року, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 24 лютого 2018 року за №00213, змінено на :03:013:0144.

Рішенням Черкаської міської ради №2-4690 від 27 червня 2019 року «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси» встановлено розмір річної орендної плати за користування земельними ділянками, яким згідно Класифікації видів цільового призначення земель присвоєно код «02.01 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» - 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у внесенні змін до договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем.

13 грудня 2021 року позивачем з супровідним листом за вих. № 7818-2 було направлено на адресу відповідача проекти додаткових угод про внесення змін до договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, які до цього часу відповідачем не підписані.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених поповни вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Зазначив, що 05 грудня 2011 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, згідно п.1.1 якого позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635 передав в оренду відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 165 кв.м, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Вказаний договір зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 24 лютого 2018 року за №00213.

Крім того, 05 грудня 2011 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, згідно п.1.1 якого позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635 передав в оренду відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 70 кв.м, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Вказаний договір зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 22 лютого 2018 року за №00211.

Відповідно до п.9 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 1% від її нормативної грошової оцінки.

13 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача про внесення змін до п.п. 2, 5, 9, 11 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року.

04 січня 2022 року відповідачем надано відповідь позивачу, в якій останній надав згоду на внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем; проти внесення змін до пунктів 9 і 11 вказаних договорів оренди землі - заперечив.

Згідно п. 36 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить внести зміни до пунктів 2, 5, 9, 11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 .

Згідно ст.36 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, спір підлягає вирішенню в судовому порядку лише в разі недосягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо зміни умов договору.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 36 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, вимоги позивача в частині заявлених вимог про внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про внесення змін в п.п. 9 і 11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, щодо збільшення розміру річної орендної плати та зміни порядку її внесення.

Позивач в своїй позовній заяві просить пункт 9 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, викласти в наступній редакції:

«За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі.

Річна орендна плата за користування земельною ділянкою з 01 січня 2021 року встановлюється в розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки, що становить 3 163 гривні 74 копійки».

Вказані вимоги позивача є необгрунтованими і безпідставними; відповідачем умови договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року виконуються належним чином.

Згідно підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, «розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3( трьох) відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.9 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 1% від її нормативної грошової оцінки, що є розміром, який відповідає вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України і становить не більше 3(трьох) відсотків нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Необхідність звернення до суду в частині заявлених вимог про внесення змін до п.11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, щодо зміни порядку проведення розрахунків за вказаними договорами, пояснила «зручністю для позивача», зазначила, що інші підстави для звернення до суду з вказаною позовною вимогою відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю.

Зазначив, що позивач до звернення відповідача до суду з вказаною позовною заявою письмово повідомив останнього про надання згоди на внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, але позивачем угоду про внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року відповідачу для підписання до цього часу не надано.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

05 грудня 2011 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, згідно п.1.1 якого позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635 передав в оренду відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 165 кв.м, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Вказаний договір зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 24 лютого 2018 року за №00213.

Крім того, 05 грудня 2011 року між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, згідно п.1.1 якого позивач на підставі рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635 передав в оренду відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 70 кв.м, що за функціональним використанням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Вказаний договір зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 22 лютого 2018 року за №00211.

Згідно п.8 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, вказані договори укладені строком на 49 років з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 23 червня 2011 року № 2-635.

Відповідно до п.9 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 1% від її нормативної грошової оцінки.

Згідно п.13 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, умови цих договорів про розмір орендної плати переглядаються в тому числі у разі:

- зміни умов господарювання, що тягне за собою зміну цільового призначення та (або) функціонального використання земельної ділянки або її частини;

- зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря;

- невиконання орендодавцем обов`язків щодо повідомлення орендаря про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку, якщо це спричинило перешкоди в користуванні орендованою земельною ділянкою;

- в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

В разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також разі будь - яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цих договорів.

В інших випадках у встановленому порядку вносяться зміни до цього договору.

Відповідно до листа міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 14 червня 2021 року №93, кадастровий номер :03:013:0061 земельної ділянки площею 70 кв. м, право користування якою виникло у відповідача згідно договору оренди землі від 05 грудня 2011 року, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 22 лютого 2018 року за №00211, змінено на :03:013:0143.

Згідно листа міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадасстру у Черкаській області від 14 червня 2021 року №94, кадастровий номер :03:013:0062 земельної ділянки площею 165 кв. м, право користування якою виникло у відповідача згідно договору оренди землі від 05 грудня 2011 року, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області 24 лютого 2018 року за №00213, змінено на :03:013:0144.

Згідно п. 36 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін.

13 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача про внесення змін до п.п. 2, 5, 9, 11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладениї мж позивачем та відповідачем.

04 січня 2022 року відповідачем надано відповідь позивачу, в якій останній надав згоду на внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем; проти внесення змін до пунктів 9 і 11 вказаних договорів оренди землі - заперечив.

Згідно п. 36 вказаних договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. В разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

Позивачем надано згоду на внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року укладених між позивачем та відповідачем, про що останній письмово повідомив позивача листом від 04 січня 2022 року, тобто до звернення позивача до сду з вказаною пощовною заявою.

Враховуючи викладене, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди в частині внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 .

Згідно п.36 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, спір підлягає вирішенню в судовому порядку лише в разі недосягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо зміни умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.6 ЦК України, згідно п.36 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, враховуючи, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди про внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, позовні вимоги в частині заявлених вимог про внесення змін до пунктів 2 і 5 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою і ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про внесення змін до пункту 9 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою і ОСОБА_3 .

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19:

«у вказаній справі міститься вимога про внесення змін до договору оренди землі в частині:

1) зміни нормативної грошової оцінки землі;

2) зміни розміру (ставки) орендної плати.

Вказаний спір стосується договірних правовідносин, на які поширюється дія загальних норм ЦК України, що підтверджується як Земельним кодексом України (далі - ЗК України), так і Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV).

Частиною першою статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону № 161-XIV відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

В статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

В пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Також у статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За статтею 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом частин першої, другої, четвертої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Можна зробити висновок, що за загальними правилами договори укладаються сторонами цивільних правовідносин, різновидами яких є правовідносини, які виникають з договорів оренди землі, на принципах рівності сторін, свободи договору та урахування обов`язкових вимог щодо такого виду договорів та зазначенням його істотних умов і у відповідній формі.

Визначення договору оренди землі містить стаття 792 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

В статті 13 Закону № 161-XIV вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону № 161-XIV істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В частині першій статті 30 Закону № 161-XIV передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша - третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Разом з тим згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку.

Подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону № 161-XIV необхідно враховувати і вимоги ПК України…

Плата за землю справляється на підставі положень розділу XII Податкового кодексу України.

Відповідно пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПК України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

В пункті 288.1 статті 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Такі висновки підтверджуються і пунктом 10 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220, у якому вказано, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Тобто при передачі в оренду земель, які перебувають у приватній власності, обчислення орендної плати з урахуванням чи без урахування індексації віднесено до розсуду сторін договору та досягнення ними відповідної згоди.

Однак обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Тобто в Типовому договорі безальтернативно зазначено про обчислення орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності виключно з урахуванням коефіцієнтів індексації, а сторони договору обмежені у визначенні оцінки земельної ділянки обов`язком враховувати вказаний коефіцієнт індексації.

При цьому в пункті 5 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220 зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 1724 від 13 грудня 2006 року, № 780 від 03 вересня 2008 року, № 843 від 23 листопада 2016 року, № 890 від 22 листопада 2017 року та № 650 від 22 липня 2020 року, передбачено обов`язкове зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору, оскільки вказаний показник як складова орендної плати є істотною умовою договору оренди. Крім того, цей показник обраховується, у свою чергу, з урахуванням певних характеристик земельної ділянки, відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, що має наслідком можливість оспорювання сторонами як дотримання порядку, так і величину такої оцінки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (пункт 288.2 статті 288 ПК України).

В пункті 288.4 статті 288 ПК України вказано, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області…

При цьому мінімальна ставка орендної плати для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, визначена в розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, а для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Отже, при розгляді справи необхідно враховувати як можливість зміни умов договору щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так і розміру, ставки орендної плати щодо такої нормативної оцінки».

Крм того, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19: «щодо висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для внесення змін до пункту 9 договору оренди щодо розміру ставки орендної плати у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити таке.

В договорі оренди землі, укладеному між Покотилівською селищною радою та ОСОБА_1 , встановлено річну орендну плату в розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі.

13 грудня 2013 року рішенням ХХVІ сесії VI скликання Покотилівської селищної ради «Про встановлення розмірів орендної плати за землю та укладання додаткових угод до договорів оренди землі, переукладання раніше укладених договорів, що не зареєстровані» затверджено додаток № 1 «Розмір орендної плати за земельні ділянки, що надаються в оренду на території сел. Покотилівка» та додаток № 2, з яких вбачається, що розмір орендної плати за земельні ділянки, що надаються в оренду на території сел. Покотилівка із цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, у тому числі для ОСОБА_1 , становить 10 % на рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

18 лютого 2016 року рішенням IV сесії VII скликання Покотилівської селищної ради «Про упорядкування розміру ставок на оренду земельних ділянок на території Покотилівської селищної ради» встановлено розмір орендної плати за землю в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки землі для фізичних та юридичних осіб (без винятку).

За змістом статей 632, 651 ЦК України та статті 30 Закону № 161-XIV зміна умов договору, в тому числі у частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін, а за відсутності такої згоди договір може бути змінено за рішенням суду лише у випадках, передбачених за умовами договору або в силу закону.

Тобто визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням такого розміру орендної плати в договорі оренди.

В пункті 12 договору оренди землі від 25 грудня 2007 року сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 33 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується в судовому порядку.

З огляду на те, що за змістом пункту 288.5 статті 288 ПК України та статті 21 Закону № 161-XIV орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то з урахуванням умов договору оренди, укладеного сторонами спору, підставою для перегляду розміру (ставки) орендної плати має бути саме законодавча зміна граничного (мінімального чи максимального) розміру такої плати або зміна розміру земельного податку, а не рішення органів місцевого самоврядування.

Такий висновок підтверджується і такими вимогами законів.

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України (стаття 75 Конституції України).

Виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори (пункт 1 частини другої статті 92 Конституції України).

У статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Підпунктом 1 пункту а) частини першої статті 33 Закону № 280/97-ВР визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо підготовки і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів.

До переліку повноважень селищних рад у галузі земельних відносин, визначеного у статті 12 ЗК України, не належить законодавче встановлення або зміна граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі повноваження з огляду на положення статті 288 ПК України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в Україні.

Тобто орган місцевого самоврядування має діяти відповідно до закону при вирішенні питань регулювання земельних відносин, у тому числі і щодо встановлення ставки земельного податку, мінімальний та максимальний розмір якого встановлюється у ПК України. А порядок зміни умов договору врегульовано як у законах України, так і в конкретному договорі, укладеному між сторонами спору.

У даному випадку рішення Покотилівської селищної ради від 13 грудня 2013 року та від 18 лютого 2016 року про встановлення ставки орендної плати для відповідача в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не є законодавчою зміною орендної плати.

Договором оренди землі від 25 грудня 2007 року не передбачено такої підстави для внесення змін до договору щодо розміру (ставки) орендної плати, як прийняття відповідного рішення орендодавцем, який є органом місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення органу місцевого самоврядування, у даному випадку селищної ради, не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, оскільки орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, бо такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, у ПК України.

Такі рішення селищної ради можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі, якщо сторони договору оренди безпосередньо в самому договорі передбачили таку підставу для зміни розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору.

Про те, що рішення органів місцевого самоврядування щодо перегляду розміру орендної плати не мають обов`язкового характеру за відсутності в договорах оренди землі погодженої сторонами підстави для такого перегляду, висловлено і в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 квітня 2018 року у справі № 910/7905/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 911/3627/17, від 27 листопада 2018 року у справі № 910/21685/17, від 19 лютого 2019 року у справі № 910/21590/17, від 13 червня 2019 року у справі № 910/11764/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 916/2769/18, від 16 січня 2020 року у справі № 904/1912/19, від 04 лютого 2020 року у справі № 922/378/19.

Підстав для відступу від вказаних висновків Велика Палата Верховного Суду не вбачає».

Згідно ч.5 ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч.6 ст 13 Закону україни «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

В обгрунтування підстав звернення до суду з вимогою про внесення змін до п.9 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року,укладених між позивачем та відповідачем, позивач в своїй позовній заяві посилається на підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та при цьому в своїй позовній заяві зазначає наступне:

«відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків грошової оцінки землі».

Але, згідно підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, «розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки».

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 635/4233/19.

Відповідно до п.9 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 1% від її нормативної грошової оцінки.

Отже умовами договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених мж позивачем та відповідачем, передбачено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідає вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, а саме: річна сума платежу встановлена в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є розміром, який становить не більше 3(трьох) відсотків нормативної грошової оцінки вказаних земельних ділянок.

Враховуючи вкладене, позивачем неправильно застосовано підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, що призвело до неправильного висновку станнього щодо необхідності внесення змін до п.9 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 .

«Рішення органу місцевого самоврядування не може вважатись законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру (ставки) орендної плати, оскільки орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями встановлювати граничні (мінімальний та максимальний) розмір орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, бо такі ставки встановлюються, з урахуванням правової природи орендної плати як загальнодержавного податку, в ПК України».

Вказаний правовий висновок міситься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листоада 2021 року у справі № 635/4233/19.

Умовами договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, не передбачено внесення змін до договору оренди землі на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Крім того, згідно п.13 договорів оренди землі від 05 грудні 2011 року, укладених між позивачем та відпвідачем, в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також разі будь - яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цих договорів.

Доказів неналежного виконання відпвідачем умов договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про внесення змін до п.11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 , щодо порядку здійснення розрахунків відповідачем за вказаними договорами.

Матеріали позовної заяви і матеріали справи не містять жодних підстав та обґрунтувань для звернення позивача до суду з вимогою про внесення змін до п.11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача пояснила необхідність звернення до суду з вимогою про внесення змін до п.11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між позивачем та відповідачем, щодо строків та порядку здійснення розрахунків відповідачем за вказаними договорами, виключно «зручністю для позивача», зазначила, що інші підстави для звернення до суду з вказаною позовною вимогою відсутні. В чому саме полягає така зручність для позивача пояснити не змогла.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-3 ст 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено належними, достатніми, достовірними доказами і матеріали справи не містять жодних доказів необхідності внесення змін до п.11 договорів оренди землі від 05 грудня 2011 року, укладених між Черкаською міською радою та ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 6, 22, 23, 627, 629, 651, 792, 1166, 1167, 1176, 1192 Цивільного кодексу України, згідно стст.13, 15, 18, 20, 30 Закону Украни «Про оренду землі», згідно ст.ст. 14, 269,270, 288 Податкового кодексу України та керуючись ст.ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 263, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Черкаської міської ради до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди землі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: Черкаська міська рада, адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, б.36, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 25212542;

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.М. Борєйко