03.02.2023 Єдиний унікальний номер 208/9460/21
Провадження №2/205/728/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Курбанова Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

третя особа: Соборний відділ державної виконачої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)

ВСТАНОВИВ:

11.08.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір за вимогу майнового характеру та позивачу було роз`яснено право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки.

Зазначена ухвала суду 15.08.2022 р. та 21.10.2022 р. двічі надсилалась позивачу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації, яку він саме вказав у позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Поштові відправлення з вищезазначеною ухвалою суду, адресовані позивачу були повернуті до суду 18.10.2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «закінченням терміну зберігання» та 10.01.2023 р. з відміткою « відправлення вручено за довіреністю 18.12.2022 р.».

При цьому слід зазначити, що заяв про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження позивач суду не надавав.

Однак, вимоги вищевказаної ухвали позивачем на даний час, не усунуто.

Згідно 258 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови, судові накази.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що позивач тривалий час не цікавиться станом провадження в даній справі, у визначений судом строк ухвалу про залишення заяви без руху не виконав, недоліки позовної заяви не усунув, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому суд роз`яснює, що згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М.Курбанова

.