Справа № 189/2077/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.01.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Редько О.В.

при секретарі Корховій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «Відродження» про стягнення орендної плати, зазначивши, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ДП №004784 від 25.04.2000 року являється власницею земельної ділянки площею 2,930 га, кадастровий номер :01:001:0322. 01.08.2015 року позивачка уклала з відповідачем договір оренди земельної ділянки строком до 31.12.2022 року. Згідно договору оренди: за кожен рік використання землі орендар повинен виплачувати орендну плату в грошовій формі у розмірі 10298,13 грн. за один рік. Сплачується орендна плата до 30 листопада поточного року дії договору оренди. Відповідно до умов Договору орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Починаючи з моменту укладення Договору та його державної реєстрації, орендар не виконує покладені на нього обов`язки щодо виплати орендної плати. Так, відповідачем не сплачено позивачці орендну плату за 2021 та 2022 роки. Розмір орендної плати за рік користування землею становить 10298,13 грн., тобто за 2021 рік 10298,13 грн., та за 2022 рік 10298,13 грн. Таким чином, загальна заборгованість орендаря по виплаті орендної плати становить 20596,26 грн. ОСОБА_1 неодноразово з`являлася до відповідача за орендною платою, проте, представники відповідача кожного разу відмовляли їй у видачі орендної плати, мотивуючи тим, що немає коштів в орендаря. В зв`язку з чим, просить стягнути з ТОВ «Відродження» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної плати за 2021 та 2022 роки у розмірі 20596,26 грн. та судові витрати по справі. Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280, 287, 288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП № 004784, являється власницею земельної ділянки, площею 2,930 га, що розташована на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 7). 01.08.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0322, відповідно до якого за кожен рік використання землі Орендар нараховує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 5100 гривень. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди (а. с. 5). Так, згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним Кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. За змістом статті 1 вказаного Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України « Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування землею. Згідно ст. 24 ч. 1 Закону України « Про оренду плати землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначає орендну плату за землю як платіж, який орендатор вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до положень п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно до п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п. п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку. Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду (п.п.168.1.3.-168.1.5 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). Таким чином, у будь-якому випадку відповідач, зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, судом достовірно встановлено, що відповідачем належним чином не було виконано взяті зобов`язання за договором оренди від 01.08.2015 року щодо виплати орендної плати за 2021 та 2022 роки. Однак, суд не погоджується з розрахунками позивачки щодо заборгованості з виплати орендної плати в розмірі 20596,26 грн. за 2021 та 2022 роки, зазначивши наступне. Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 30.11.2022 року ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року нараховано суму доходу від ТОВ «Відродження», як надання земельної ділянки в оренду, а саме в грудні 2021 року - в розмірі 10 546, 58 грн., з яких 1898,38 грн. - сума утриманого податку (а. с. 8). Таким чином, позивачка зазначила суму нарахованого доходу, а сума, що підлягає сплаті це сума без утриманого податку, що становить 8648,20 грн. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню орендна плата за користування земельною ділянкою у розмірі 8648,20 грн. за 2021 рік. Крім того, як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 30.11.2022 року, ОСОБА_1 у вересні 2022 року було виплачено оренду плату у розмірі 248,75 грн. Згідно договору оренди від 01.08.2015 року, Орендар виплачує орендну плату у грошовій формі в розмірі, що становить 5100 грн., таким чином, вище зазначена сума є частиною сплати боргу по договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0322, загальною площею 2,930 га за 2022 рік, а тому, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню орендна плата у розмірі 4851,55 грн. згідно договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року, загальною площею 2,930 га. А відтак, загальна заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою, кадастровий номер:01:001:0322 за 2021 та 2022 роки становить 13499,75 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 650,46 грн. сплаченого судового збору, який у зв`язку з частковим задоволенням позову розраховується наступним чином: 13499,75 /20596,26х 992,40 = 650,46 грн. На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 549, 625, 628, 629 ЦК України, ст. ст.1, 2, 13, 21, 24, 141 ЗУ "Про оренду землі", ст. ст.4, 11, 76, 81, 133, 137, 141, 263, 264, 265-269, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про стягнення орендної плати задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0322 за 2021 рік в розмірі 8648,20 грн. (вісім тисяч шістсот сорок вісім гривень двадцять копійок) та заборгованість з виплати орендної плати за 2022 рік, в розмірі 4851,55 грн. (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одна гривня п`ятдесят п`ять копійок). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , сплачений судовий збір в розмірі 650 грн. 46 коп. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення складено 12 січня 2023 року.

Суддя: О.В. Редько

09.01.2023