ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інпласт», третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області, про зобов`язання звільнити працівника, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена позовна заява.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання позивачами копії ухвали.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

Проте, матеріали позовної заяви з додатками в трьох примірниках, а також заяву на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху з додатками було повернуто на адресу позивача 31.08.2022 року у відповідності до ухвали суду від 31.08.2022 року.

Тому, позивачу необхідно надати позовну заяву з усіма документами, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи, а також копії додатків до позову для суду.

Крім того, як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви ОСОБА_1 не поданою та її повернення, не розглянув належним чином заяву позивача про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від них.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року (справа № 613/76/16-ц провадження № 61-21868св18) вказав, що вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати повинно бути обґрунтованим. Особа, яка його заявляє, зобов`язана навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Так, позивач до заяви про усунення недоліків від 19 серпня 2022 року надала заяву, в якій просила звільнити її від сплати судового збору за подачу позовної заяви, у зв`язку з важким матеріальним станом, на підтвердження чого до заяви було додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 12.08.2022 року за січень, лютий та березень 2022 року.

Між тим, інформацію про річний дохід позивача за попередній календарний рік, у якому була подана позовна заява, згідно п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не надано.

Крім того, не надано позивачем інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, таких як довідки про склад сім`ї, відомості про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, або ж доказів наявності/відсутності у власності позивача рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Так, враховуючи доводи клопотання, вказані позивачем обставини, на думку суду, не є підставою для розстрочення або зменшення сплати судового збору, так як не свідчать про тяжкий, на даний час, матеріальний стан сторони у розумінні Закону України «Про судовий збір», а тому, у задоволенні клопотання належить відмовити.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та

Із заявлених позивачем позовних вимог, не вбачається, що позивач при зверненні до суду з даним позовом просить суд стягнути з відповідача на її користь заробітну плату, чи /та поновити її на роботі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому Законом порядку та розмірі, за чотири заявлені позовні вимоги, а саме по 992,40 грн. за кожну.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву позивача про звільнення від сплати судового збору від 19.08.2022 року за подання позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інпласт», третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області, про зобов`язання звільнити працівника, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди, залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інпласт», третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області, про зобов`язання звільнити працівника, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Осаулова Н.А.