Провадження № 2/229/409/2023
УХВАЛА

іменем України

13 січня 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Шевченко Л.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти та науки України, про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Деменкову Євгенію Сергіївну, звернулася до суду з позовом до відповідачів: Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти та науки України, у якому просить стягнути солідарно з Державного Вищого навчального закладу «Донецький Національний технічний університет», Міністерства освіти та науки України на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 01.05.2022 по 31.08.2022 (з урахуванням щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення до основної щорічної відпустки за робочий відпрацьований учбовий рік з 01.09.21 по 31.08.2022) в розмірі 31350,27 грн. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з вищевказаних відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 15000 грн. Стягнути з відповідачів солідарно судові витрати в сумі 3000 грн. як гонорар адвокату.

Ознайомившись з вказаним позовом вважаю, що наявні підстави для залишення його без руху, оскільки він не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно ч. 3-4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, зокрема про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (зі зімнами та доповненнями до нього).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем судовий збір не сплачено з посиланням на звільнення її від сплати судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Однак вказане суд не приймає до уваги, оскільки за зазначеною нормою Закону передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не є тотожними з вимогами про стягнення заробітної плати.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (ч.3 ст. 23 ЦК України). Однак спосіб відшкодування моральної шкоди грішми не підміняє собою розуміння моральної шкоди як немайнової шкоди. Отже, моральна шкода відноситься до вимог немайнового характеру.

В свою чергу, у постанові КЦС ВС від 28 листопада 2018 р. у справі № 761/11472/15-ц; ухвалі КЦС ВС від 08 липня 2020 року у справі № 213/4130/19 зроблено такий висновок: за змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо). Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а, отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином позивачу слід оплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. як за вимогу майнового характеру про відшкодувпання моральної шкоди (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

сплатити судовий збір за подання позову про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн.) 60 коп. та подати суду оригінал платіжних документів про сплату судового збору.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 353 ЦПК України в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала суду щодо визначення розміру судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» та Міністерства освіти та науки України, про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди і судових витрат - залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Дніпровськогоо апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. В. Шевченко