Справа №345/4101/22
Провадження № 2/345/134/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

секретаря судового засідання Пукіш В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті дідуся ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_5 . Ще задовго до своєї смерті спадкодавець на випадок своєї смерті склав на неї заповіт, посвідчений 12 січня 2005 року Копанківською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області по реєстру № 1 на все своє майно, яке йому буде належати на день смерті. Оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем до дня його смерті, то в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Вона єдиний спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця. Спадкоємців, які б в силу ст. 1241 ЦК України мали право на обов`язкову частку у спадщині немає.

28 березня 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. зі заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця. Нотаріусом заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Водночас, 20 травня 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Лесик В.Б. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця. Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих нею документів листом від 20.05.2022 за № 95/01-16 її було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок.

Вищезгадане домоволодіння побудоване її дідусем у 1958 році. Згідно погосподарського обліку 1986-1991 р.р. зазначене домоволодіння відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір та станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані: ОСОБА_5 (голова двору), ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . А тому, вважає, що є підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю на день смерті, а саме: на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Яковишин З.В. подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно, в якому він просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами кожному, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер один з співвласників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 голова двору ОСОБА_5 , який ще задовго до своєї смерті на випадок своєї смерті склав на свою онуку ОСОБА_7 заповіт, посвідчений 12 січня 2005 року Копанківською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла другий зі співвласників домоволодіння ОСОБА_6 . Її дочка ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 до дня її смерті, то в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6 , інших спадкоємців немає. У зв`язку з чим 27 січня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. зі заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 . Проте, після вивчення нотаріусом всіх поданих ОСОБА_2 документів, листом від 07.10.2022 за № 216/02-14 їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок. Через наявність відмови приватного нотаріуса Стус Г.К. не може скористатися своїм правом на оформлення в установленому порядку спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме: на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала за життя ОСОБА_6 . Крім того, через те, що вищевказане домоволодіння відноситься до суспільної групи господарств колгоспний двір у членів колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залишились проживати у даному домоволодінні, виникли труднощі у визначенні частки, що належить кожному з них на праві спільної часткової власності, що можуть бути усунуті виключно в судовому порядку.

Таким чином є всі підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_6 на день смерті, а саме: на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також для визнання права власності по 1/5 частки даного домоволодіння за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що належать їм на праві спільної сумісної власності як колишнім членам колгоспного двору, виходячи з вищенаведених підстав та письмових доказів.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 (відповідачка за зустрічним позовом) подала до суду заяву, в якій зазначила, що вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за її відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі вона визнає в повному обсязі та просить задоволити.

Представник відповідачів за первісним позовом (позивачів за зустрічним позовом) адвокат Яковишин З.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом він як представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнає в повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі підтримує в повному обсязі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 14.12.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

26.12.2022 представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Яковишин З.В. подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності.

10.01.2023 позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 (відповідачка за зустрічним позовом) подала до суду заяву, в якій зазначила, що вимоги за первісним позовом підтримує в повному обсязі та просить здійснювати судовий розгляд за її відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі вона визнає в повному обсязі та просить задоволити.

10.01.2023 представник відповідачів за первісним позовом (позивачів за зустрічним позовом) адвокат Яковишин З.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом він як представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнає в повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати за його відсутності. Крім того, зустрічний позов у даній справі підтримує в повному обсязі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачі за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом визнали позовні заяви, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позовів та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.05.2015 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.10.2021 (а.с. 15).

Факт родинних відносин між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , яка є їхньою онукою, ОСОБА_2 , яка є їхньою дочкою, ОСОБА_3 , який є їхнім зятем та ОСОБА_4 , який є їхнім онуком, підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 24.07.1964, НОМЕР_4 від 22.08.1992, НОМЕР_5 , свідоцтвами про шлюб серії НОМЕР_6 від 07.09.1985 та № 270599 від 12.08.2022 (10-13, 69).

Відповідно до заповіту, посвідченого 12 січня 2005 року Копанківською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1, ОСОБА_5 заповів ОСОБА_8 все своє майно, яке йому буде належати на день смерті (а.с. 17).

Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 21.11.1990 встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 (а.с. 16).

28 березня 2022 року ОСОБА_8 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. зі заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_5 (а.с. 18).

ОСОБА_2 та ОСОБА_9 подали до приватного нотаріуса Лесик В.Б. заяви, в яких заявили, що на час смерті спадкодавця їхнього батька ОСОБА_5 вони не були особами пенсійного віку та інвалідами, отже, право на обов`язкову частку у спадщині не мали (а.с. 19, 20).

20 травня 2022 року ОСОБА_8 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_5 (а.с. 21).

Листом приватного нотаріуса Лесик В.Б. від 20.05.2022 №95/01-16, ОСОБА_8 було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок (а.с. 23)

Відповідно до довідки Копанківського старостинського округу Калуської міської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області № 105 від 21.10.2022 до дня смерті ОСОБА_5 постійно проживали та були зареєстровані разом із ним: ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_2 дочка, ОСОБА_3 зять, ОСОБА_4 онук, ОСОБА_8 онука (а.с. 24).

Згідно з погосподарським обліком 1986-1991 р.р. домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилося до суспільної групи господарств колгоспний двір, та станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані: ОСОБА_5 (голова двору), ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Копанківського старостинського округу Калуської міської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області № 106 від 21.10.2022 (а.с. 25).

27 січня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 (а.с. 75).

07 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 (а.с. 76).

Листом приватного нотаріуса Лесик В.Б. від 07.10.2022 за №216/02-14, ОСОБА_2 було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , неможливо, у зв`язку з тим, що право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_5 , й рекомендовано з цього приводу звернутись в суд за визнанням права власності на житловий будинок (а.с. 78).

Відповідно до довідки Копанківського старостинського округу Калуської міської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області № 104 від 21.10.2022 до дня смерті ОСОБА_6 постійно проживали та були зареєстровані разом із нею: ОСОБА_2 дочка, ОСОБА_3 зять, ОСОБА_4 онук, ОСОБА_8 онука (а.с. 79).

На домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 виготовлений технічний паспорт від 08.11.2022, згідно з яким дане домоволодіння побудоване, відсутні дані про самовільне будівництво чи реконструкцію (перепланування, переобладнання), та згідно з довідкою № 3912 від 08.11.2022, складеною ФОП ОСОБА_10 , інвентаризаційна вартість вищенаведеного домоволодіння станом на 08.11.2022 становить 128 613,00 грн. (а.с.26-30, 38).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та визнання право власності на майно як членів колгоспного двору.

Оцінка суду:

дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно зі Законом України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_5 (голова двору), ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належало по 1/5 частини вказаного домоволодіння.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_5 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадкового майна

Крім позивачки за первісним позовом, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Як визначено ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка за первісним позовом є спадкоємцем за заповітом, яка проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а відповідачі за вказаним позовом не подавали заяв про прийняття спадщини, не оформлювали своїх спадкових прав, при цьому позовну заяву визнають, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права через те, що право власності на спадковий житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення первісної позовної вимоги та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/5 частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім цього, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261 та 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Крім позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 , інших спадкоємців, які б у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Таким чином ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_6 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не завила про відмову від спадкового майна.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги, яка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та від спадкового майна не відмовлялася, та визнання відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 вказаної позовної заяви, а також те, що ОСОБА_2 не може оформити свої спадкові права через те, що право власності на спадковий житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення зустрічної позовної заяви та визнання за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 частка належить їй на праві власності, як члену колгоспного двору + 1/5 частку вона успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 ). Також, суд визнає за позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/5 частці спірного житлового будинку за кожним із них з підстав належності їм по 1/5 частці вказаного домоволодіння на праві спільної сумісної власності, як членам колишнього колгоспного двору.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), Закону України «Про власність», ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1241, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 16, 81, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка за первісним позовом (відповідачка за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідачка за первісним позовом (позивачка за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя: