Справа № 309/2064/23
Провадження № 6/309/57/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.

за участі секретаря судового засідання: Гаклик Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст подання головного державного виконавця Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А.звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Хустського відділу ДВС ЗМУ МЮ знаходиться виконавче провадження №69845565 з примусового виконання виконавчого листа №308/12397/19, виданого 18.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 штраф в сумі 170 000 грн. на підставі ч.6 ст. 470 МК України.

Державним виконавцем відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.09.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей інформації.

Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно інформацій отриманих з Державної податкової служби про джерела отриманих доходів боржник не працевлаштований. Згідно інформації отриманої з електронної бази МВС за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно інформацій отриманих з Державної податкової служби про наявні рахунки отримано відповідь про те, що в боржника відкриті рахунки в банківських установах. 25.04.2023р. направлено вимогу до АТ КБ «Приват Банк», АТ «Універсал», АТ «Альтбанк», «Укрсиббанк», АТ «Сенс Банк», АТ «Райффайзенбанк», ПАТ «Банк Восток» стосовно наявності та стану рахунків. Згідно інформації отриманої з банківських установ в боржника відсутні кошти на рахунках, а на рахунку в АТ «Універсал» залишок коштів складає 108,37 грн. на іншому рахунку в АТ КБ «Приват Банк» залишок коштів становить 5, 08 грн., 26.04.2023р. державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника.

Виконавцем 14.09.2022р., 13.01.2023р., 10.03.2023р. на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки виконавця не повідомляв.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконане , а боржник ухиляється від виконання тому головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А.просить застосувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 .

В судове засідання головний державний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А. не з`явився , про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подання з доданими до нього документами суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником судового рішення.

Крім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Згідно з п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що на виконанні Хустського відділу ДВС ЗМУ МЮ знаходиться виконавче провадження №69845565 з примусового виконання виконавчого листа №308/12397/19, виданого 18.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 штраф в сумі 170 000 грн. на підставі ч.6 ст. 470 МК України.

Державним виконавцем відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.09.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавцем 14.09.2022р., 13.01.2023р., 10.03.2023р. на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являвся, про причини неявки виконавця не повідомляв.

Судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, відсутні. Обставини, які викладені у поданні, жодним чином не підтверджені документально.

Посилання на заборгованість по сплаті боргу за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження » було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Як зазначив Верховний Суд України в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону №3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України старший державний виконавець не надав достатніх доказів того, що ним вичерпано всі заходи, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання виконавчих листів або всі вони виявилися безрезультатними. Також не надано доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання зобов`язань, а також те, що останній не з`являвся на виклики державного виконавця .

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням старший державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на наявність заборгованості по сплаті боргу, що не може бути визнане судом таким, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст.441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України « Про виконавче провадження», Законом України „Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України,- суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горват Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.