Головуючий у І інстанції Чернова О.В.
Провадження №22-ц/824/5835/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд про його задоволення, посилаючись на те, що 08.04.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (страховий поліс CLAU-21215) з Додатковим договором від 08.04.2021 року. Згідно даного Договору страхування було застраховано транспортний засіб Mazda 6 номер кузову НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Відповідно до умов вказаного договору предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим ТЗ. Страховим випадком за цим договором є подія, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику на умовах цього договору. Договором передбачено, що страховими випадками є: «ДТП», «ПДТО», «Пожежа», «Стихійні лиха», «Вплив предметів», «Конструктивна повна загибель ТЗ», «Викрадення». Як на підставу виплати страхового відшкодування внаслідок страхового випадку позивач посилався на настання страхового випадку, а саме: «ПДТО» - протиправні дії третіх осіб.

У позові позивач вказував на те, що 26.02.2022 року залишив свій автомобіль Mazda 6 номер кузову НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Ірпінь, вул. Соборна, 2-П на обладнаній парковці кафе «Корона», оскільки виїхати з міста було складно у зв`язку із воєнним станом.

В подальшому, 02.04.2022 року на телефон позивача надійшло СМС-повідомлення від сигналізації «Star Line» про те, що автомобіль намагалися несанкціоновано відкрити. 03.04.2022 року, приїхавши за адресою м. Ірпінь, вул. Соборна 2-П, на обладнаній парковці кафе «Корона» позивач виявив свій автомобіль з видимими пошкодженнями від протиправних дій третіх осіб «ПДТО», які намагалися його викрасти. При детальному огляді 05.04.2022 року на автомобілі було виявлено пошкодження: з двох сторін кришка багажника, задні крила з правої та лівої сторони, лівий поріг, передні та задні двері на лівій стороні, пошкодження ребра жорсткості та ЛФП зсередини багажника, вм`ятина на даху автомобіля ззаду, пошкоджено ЛФП по периметру автомобіля, пошкоджений декоративний молдинг на передньому бампері, пошкоджене ЛФП на задньому бампері.

31.03.2022 року, не маючи будь-якої інформації про стан вказаного автомобіля, позивач по телефону повідомив ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» про те, що можливо автомобіль був пошкоджений під час військових дій. Однак, в подальшому з`ясувалося, що під час часткової окупації м. Ірпеня застрахований ТЗ не зазнав жодного пошкодження, а протиправні дії третіх осіб з пошкодженнями мали місце лише 02.04.2022 року при намаганні викрадення автомобіля. З даного приводу позивач повідомив Страховика та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Однак Страховик своїм листом від 19.04.2022 року вих. №15/04/8/3/0070-22 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки пошкодження застрахованого ТЗ відбулося в зоні бойових дій, отже не є страховим випадком.

Враховуючи, що пошкодження застрахованого ТЗ відбулося 02.04.2022 року не в зоні бойових дій, так як м. Ірпінь було звільнено від окупантів 28.03.2022 року, у страховика виник обов`язок здійснити виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 196 114,21 грн. згідно рахунку № СКмС-0004267 від 09.04.2022 року.

На думку позивача, відмова у здійсненні страхового відшкодування суперечить положенням діючого законодавства та умовам договору добровільного страхування, у зв`язку із чим він і звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 196 114,21 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2022 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити. Зокрема, посилався на те, що подія, внаслідок якої було пошкоджено застрахований ТЗ, є страховим випадком (не може бути виключенням із страхових випадків) і страховик повинен нести відповідальність у разі пошкодження ТЗ, оскільки дана подія сталася не в зоні військових (бойових) дій, не під час та внаслідок військових дій, зважаючи на те, що м. Ірпінь було звільнене 28.03.2022 року, а страхова подія сталася 02.04.2022 року.

Вказував, що незважаючи на введення воєнного стану в Україні на всій її території, що фактично згідно договору страхування є «форс-мажором», ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» не припинило укладення договорів добровільного страхування наземного транспорту. Тобто, на укладання договорів страхування і отримання страхових внесків, за версією відповідача «форс-мажор» нерозповсюджується, в той же час на страхові випадки, не пов`язані з бойовими діями, діє «форс-мажор», так як потрібно виплачувати страхові відшкодування.

Скаржник зазначив, що ним повністю доведено, що із застрахованим транспортним засобом трапилася подія, яка має ознаки страхового випадку за ризиком протиправних дій третіх осіб, так як з`ясовано правоохоронними органами при детальному огляді 05 квітня 2022 року (Постанова про закриття кримінального провадження від 25.04.2022 року) на автомобілі було виявлено наступні пошкодження:

1) з двох сторін кришка багажника, задні крила з правої та лівої сторони;

2) лівий поріг;

3) передні та задні двері на лівій стороні;

4) пошкоджені ребра жорсткості та ЛФП зсередини багажника;

5) вм`ятина на даху автомобіля ззаду, пошкоджено ЛФП по периметру автомобіля;

6) пошкоджений декоративний молдинг на передньому бампері;

7) пошкоджене ЛФП на задньому бампері.

Також, позивачем доведено факт виконання ним умов договору щодо повідомлення компетентних органів про подію, внаслідок якої пошкоджено застрахований транспортний засіб, про що свідчить кримінальне провадження, за результатом розгляду якого була винесена постанова про закриття кримінального провадження від 25.04.2022 року.

Посилання страховика і суду на те, що позивачем не було сплачено додатковий страховий платіж відповідно до умов Додаткового договору до страхового полісу не пізніше 30 календарних днів після закінчення строків дії основного договору, внаслідок чого у відповідача не виник обов`язок щодо сплати страхового відшкодування, взагалі є абсурдним твердженням, оскільки виходячи з їхньої логіки, якби страхувальник здійснив дану оплату, то страховик повинен був би здійснити виплату страхового відшкодування.

З врахуванням вищезазначеного, позивачу не зрозуміло, яка із чотирьох підстав для відмови є основною та беззаперечною і, найголовніше, законною та справедливою.

На думку апелянта, страховик невірно тлумачить Умови добровільного страхування наземного транспорту, зокрема п.п.22 п.4.1 розділу 4 «Виключення зі страхових випадків», згідно якого не є страховими випадками та страховик не несе відповідальності у разі пошкодження, знищення та/або втрати ТЗ внаслідок війни, вторгнення, дій іноземних ворогів, військових дій або операцій військового типу (не зважаючи на те, чи було офіційно оголошено війну), громадянської війни, повстання, революції, заколоту, страйку/бунту, громадських заворушень, які набувають розмірів або досягають рівня повстання, військового перевороту, захоплення влади, воєнного стану чи облоги, конфіскації, націоналізації, реквізиції, вилучення, залучення, арешту, знищення або псування майна за розпорядженням уряду або будь-якої державної або місцевої влади, незалежно від того, чи є воно законним чи ні, оскільки пошкодження автомобіля Mazda 6номер кузову НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 відбулося 02 квітня 2022 року не в зоні бойових дій, так як місто Ірпінь було звільнене від окупантів 28 березня 2022 року.

За наведених обставин, позивач ОСОБА_1 вважає рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2022 року таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Невідомий О.М. заперечив проти задоволення скарги та просив залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (196 114 грн. 21 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджується страховим полісом добровільного страхування наземного транспорту CLAU-21215 (спеціальна частина договору) та Умовами добровільного страхування наземного транспорту (загальна частина договору). Згідно з Договором страхування, предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Початок дії Договору з 00:00 годин 10.04.2021, закінчення дії договору до 23:59 години 09.04.2022 року (а.с.5, 38-50).

Згідно вказаного полісу ОСОБА_1 підтвердив, що: ознайомився з Правилами страхування та Умовами добровільного страхування наземного транспорту від 23.09.2020 року, що розміщені на сайті страховика в мережі Інтернет; своє розуміння того, що заява на страхування, поліс, що включає спеціальну частину (СЧД) Договору страхування, Умови страхування (Загальна частина Договору страхування) та Акти огляду ТЗ (у разі складання) в сукупності складають індивідуальний договір страхування та не діють окремо.

Крім того, 08.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» укладено додатковий договір до вказаного страхового полісу, який є невід`ємною частиною Страхового полісу, та набуває чинності з моменту письмового повідомлення страховика про настання події, яка має ознаки страхового випадку, що сталася протягом строку дії Страхового полісу.

Згідно п.1.1 додаткового договору сторони домовились, якщо протягом строку дії, що визначено в Страховому полісі, відбувається подія, що має ознаки страхового випадку, страхувальник для отримання страхового відшкодування зобов`язаний сплатити страховику додатковий страховий платіж у розмірі, зазначеному в даному додатковому договорі з урахуванням умови даного додаткового договору (22 196,70 грн.).

Відповідно до п. 1.1.1. Додаткового договору страхувальник зобов`язаний сплатити додатковий страховий платіж до моменту подання заяви на виплату страхового відшкодування. При цьому додатковий страховий платіж повинен бути сплачений не пізніше 30 календарних днів після закінчення строків дії основного договору.

Відповідно до п. 1.1.3. Додаткового договору якщо протягом строку дії, що визначений в основному договорі, відбуваються події, які мають ознаки страхового випадку, а страхувальник не здійснив сплату додаткового страхового платежу відповідно до п. 1.1.1. даного Додаткового договору, у Страховика не виникає обов`язку виплатити страхове відшкодування за такою (ими) подією (ями) та має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до п. 7.2.3. Умов страхування страхувальник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити страхові платежі згідно з порядком сплати страхового платежу, зазначеним в СЧД.

Згідно з п. 7.2.5. Умов страхування, у разі настання страхового випадку Страхувальник зобов`язаний діяти згідно з розділом 8 цього Договору та виконувати передбачені ним вимоги.

Відповідно до п. 8.1.1 розділу 8 Умов страхування у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, Страхувальник (Водій ТЗ) зобов`язаний негайно, але не пізніше однієї години після настання події, повідомити про її настання відповідні компетентні органи України (органи МВС, НПУ, ДСНС тощо) та викликати на місце події їхніх представників для забезпечення документального підтвердження страхового випадку, а також одержати від них документи, що підтверджують, факт, час, причини, обставини, наслідки настання події.

Відповідно до п. 8.1.5. розділу 8 Умов страхування у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник (Водій ТЗ) зобов`язаний надавати страховику всю інформацію, необхідну для встановлення факту, причин та обставин страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пп.22 п.4.1. розділу 4 Виключення зі страхових випадків Умов страхування за цим Договором не є страховим випадком та страховик не несе відповідальності у разі пошкодження, знищення та/або втрати ТЗ внаслідок війни, вторгнення, дій іноземних ворогів, військових дій або операцій військового типу (незважаючи на те, чи було офіційно оголошено війну), громадянської війни, повстання, революції, заколоту, страйку/бунту, громадських заворушень, які набувають розмірів або досягають рівня повстання, військового перевороту, захоплення влади, воєнного стану чи облоги, конфіскації, націоналізації, розпорядження уряду або будь-якої державної або місцевої влади, незалежно від того, чи є воно законним чи ні.

Відповідно до п. 4.4. розділу 4 «Виключення зі страхових випадків» Умов страхування за цим Договором не є страховими випадками та страховик не несе відповідальності у разі пошкодження, знищення та (або) втрати ТЗ (в т.ч. внаслідок незаконного заволодіння), що сталися: в зонах бойових дій та військових конфліктів (пп. 1 п. 4.4. Умов страхування); на незаконно окупованих та (або) відчужених територіях, територіях Автономної Республіки Крим, м. Севастополь (пп. 2 п. 4.4. Умов страхування).

Відповідно до п. 4.2. Умов страхування за цим Договором Страховик не відшкодовує збитки, пов`язані з втратою, викраденням, пошкодженням або знищенням номерних знаків, комплекту інструментів, вогнегасника, знака аварійної зупинки, емблем (логотипів), склоочисних щіток, ключів та брелоків сигналізації, антен, тенту застрахованого ТЗ.

Відповідно до п.10.1.3. Умов страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником або водієм ТЗ свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до п.10.1.6. Умов страхування підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування, зокрема, є відповідність обставин настання страхового випадку виключенням зі страхових випадків та/або невідповідність визначенням страхових ризиків, встановлених цим Договором.

Відповідно до п.10.1.11. Умов страхування підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання Страхувальником своїх обов`язків, встановлених п. 7.2.1, 7.2.3, 7.2.4, 7.2.5, 7.2.6 та/або невиконання обов`язків водія при настанні ДТП згідно з вимогами ПДР та/або інших вимог договору.

Відповідно до заяви про настання страхового випадку від 05.04.2022 вх. №СТ-004279/01/01 до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» ОСОБА_1 (дата подачі заяви 06.04.2022 року) повідомив, що застрахований ТЗ Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було пошкоджено внаслідок протиправних дій третіх осіб в м. Ірпінь Київської області на стоянці біля ресторану «Корона», і повідомлення про це відповідача було здійснено телефоном 31.03.2022 року. ОСОБА_1 повідомив, що 05.04.2022 року о 13.00 год. по приїзду на стоянку він виявив пошкодження автомобіля, які зазначив в заяві. Повідомлення компетентних органів (МВС та ін.) ним було здійснено 05.04.2022 року о 14.00 год.

Згідно аудіо файлу, наданого представником відповідача, 31.03.2022 року телефонним дзвінком від особи, яка вказала, що його ім`я ОСОБА_2 та він є сином ОСОБА_1 , було проінформовано ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» про те, що застрахований ТЗ Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було залишено 08.03.2022 року в м. Ірпінь біля кафе та він був «розбомблений».

Встановлено, що згідно рахунку ТОВ «ВІДІ-СКАЙ» №СКмС-0004267 від 09.04.2022 року ОСОБА_1 до сплати за ремонт застрахованого автомобіля було нараховано 196 114,21 грн. (а.с.4).

Листом ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» від 19.04.2022 року за № 15/04/8/3/0070-22 ОСОБА_1 було повідомлено про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування внаслідок того, що пошкодження застрахованого ТЗ не є страховим випадком і не має наслідком виникнення у ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» обов`язку щодо виплати страхового відшкодування, оскільки подія сталася в м. Ірпені Київської області під час дії воєнного стану і в зоні бойових дій (а.с.6-7).

Згідно копії постанови старшого слідчого СВ Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві Данілова Д.В. від 25.04.2022 року, вбачається, що 02.04.2022 року до Подільського УП ГУНП у м.Києві звернувся ОСОБА_1 із заявою про вчинення кримінального правопорушення про незаконне заволодіння автомобілем Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 26.02.2022 року близько 14.00 год. за адресою: м. Ірпінь, вул. Соборна, 2-п на парковці кафе «Корона». 02.04.2022 року до нього на телефон надійшло смс - повідомлення від сигналізації про те, що автомобіль намагалися відкрити. 05.04.2022 року в м. Києві було оглянуто вказаний автомобіль, на якому приїхав власник, та зафіксовано пошкодження. 05.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про те, що просить припинити розшук автомобіля, претензій ні до кого не має. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000599 від 03.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/22, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення» воєнного стану в Україні», 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та Указом №133/2022 від 14.03.2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Встановлено, що відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних сил України № 101 від 30.03.2022 року та № 102 від 01.04.2022 року Київську область було визначено районом ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до Переліку населених пунктів територіальних громад Київської області, які перебували в тимчасовій окупації (лютий-квітень 2022 року), погодженого командувачем угруповання сил і засобів оборони міста Києва О.Павлюком, м. Ірпінь включене до цього переліку.

Згідно листів ГУ НПУ у м. Києві від 28.10.2022 року, Бучанського РУ ГУ НП в Київській області від 01.11.2022 року, ГУ НПУ в Київській області від 01.11.2022 року в період з 24.02.2022 по 05.04.2022 року повідомлення щодо пошкодження автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не надходили та не зареєстровані.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Відповідно до вимог ст. 6 вищевказаного Закону добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати), зокрема, що умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а страховим випадком - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом положень ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку.

Приписи наведених норм нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування.

Таким чином, виключно за умови настання страхового випадку та відсутністю виключень з них або підстав для відмови, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату.

Судом при розгляді справи встановлено, що подія, яка трапилась з автомобілем позивача, не є страховим випадком, і позивачем під час розгляду справи протилежного доведено не було. Зокрема, ним не було надано належних та допустимих доказів тому, що пошкодження автомобіля трапилось саме 02 квітня 2022 року, як він зазначає про це у позовній заяві.

Так, із заяви позивача про настання страхового випадку від 05.04.2022 року (а.с.96) у графі «дата повідомлення» зазначено дату повідомлення страховика про подію пошкодження автомобіля - 31.03.2022 року. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 25 квітня 2022 року ОСОБА_1 02 квітня 2022 року звернувся до Подільського ГУ УП НП у м. Києві із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом. В подальшому вказану заяву 05.04.2022 року ОСОБА_1 було відкликано та зазначено, що при огляді транспортного засобу ним виявлені численні пошкодження. Таким чином, з приводу протиправних дій третіх осіб щодо застрахованого автомобіля ОСОБА_1 до правоохоронних органів не звертався, розслідування обставин вказаної події не проводилося.

Враховуючи викладене, факт пошкодження автомобіля саме 02.04.2022 року, а не в будь-який інший час з 26.02.2022 року (залишення позивачем автомобіля на парковці), не зафіксовано у жодному письмовому документі, а таке твердження позивача ґрунтується виключно на його власних припущеннях та не дає суду підстави вважати вказані обставини доведеними.

Таким чином, з огляду на те, що пошкодження застрахованого автомобіля позивача відбулось під час та в районі ведення бойових дій, законним та обґрунтованим є висновок суду про те, що пошкодження автомобіля ОСОБА_1 не є страховим випадком (є виключенням із страхових випадків) відповідно до п.п. 22 п. 4.1. розділу Умов добровільного страхування наземного транспорту, які є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору, а відтак у страховика не виник обов`язок щодо сплати страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що позивачем суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи скарги про те, що пошкодження застрахованого автомобіля сталося не в зоні військових (бойових) дій, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки відповідно до наказів Головнокомандувача збройних сил України № 101 від 30.03.2022 року та № 102 від 01.04.2022 року Київську область було визначено районом ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі у період з 24.02.2022 року по 12.03.2022 року включно.

Доводи апеляційної скарги позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норми процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням недоведеності позовних вимог обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2022 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: