Справа № 754/1749/22
Провадження № 2/204/315/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
за участю позивачки в режимі відеоконференції ОСОБА_1
за участю представника позивачки в режимі відеоконференції ОСОБА_17.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної і місті Києві державної адміністрації, Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали подану позовну заяву, посилаючись на обставини викладені у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є батьками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
Як вказує позивачка, відповідач не підтримує зв`язок з дитиною з 2016 року.
14 березня 2020 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
З того часу, неповнолітня дитина постійно проживає разом з матерію та її новим чоловіком у м. Києві, які повністю займається його вихованням, навчанням, опікується його здоров`ям та розвитком.
В судовому засіданні було надано пояснення свідком ОСОБА_11 відповідно до яких вона вказала, що вона є бабусею ОСОБА_7 , матерію позивачки, ОСОБА_2 поганий батько. Коли було 3 роки дитині він поїхав та більше не повертався. Також, надано пояснення свідком ОСОБА_12 , яка є подругою, позивачки, що батько дитиною не цікавиться, з 2017 року його не бачила. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є кумою. ОСОБА_2 та позивачка три роки як розійшлись. ОСОБА_2 не дзвонить, не приїжджає. У ОСОБА_14 новий чоловік, його ОСОБА_7 називає батьком. У них є спільна дитина.
В судовому засіданні в присутності педагога надала пояснення дитина ОСОБА_8 . Так, вказав, що живе з мамою ОСОБА_14 , татом ОСОБА_15 , братом, бабусею, дідусем. ОСОБА_16 не приходить, подарунки не дарить, він його не пам`ятає.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Проте, батько дитини свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: ухиляється від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дитини, що негативно впливає на емоційний стан дитини, матеріально її не забезпечує, живе окремо та взагалі сином не цікавиться.
Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
Однак, в даній сім`ї батько не створив дитині повноцінні і достойні умови життя. Батько не забезпечив її належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про потреби своєї дитини, неодноразово попереджалася про неприпустимість такого відношення до своєї дитини, але відповідач проігнорував ці попередження.
Для набуття правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування й отримання, у зв`язку з цим, захисту та допомоги з боку держави, вирішення питання щодо подальшого влаштування дитини, позивачка, в інтересах малолітньої дитини, просила припинити особисті немайнові права та обов`язки відповідача у відношенні її малолітньої дитини.
Крім того, відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновок в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав.
Згідно висновку державної адміністрації Деснянського районної в місті Києві від 17 листопада 2022 року, на яку покладено повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.
Однак, в даній сім`ї батько не створив своїм дітям повноцінні і достойні умови життя, не забезпечує дитину належними житлово-побутовими умовами і не намагається дбати про його потреби. Всім цим, як було встановлено судом, займається мати дитини.
За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, з урахуванням висновку державної адміністрації Деснянського районної в місті Києві, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної і місті Києві державної адміністрації, Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 02099, м. Київ, пр. Маяковського, 21-г.

Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44209446, місцезнаходження: 49006, місто Дніпро, пр. Пушкіна, будинок 65.

Суддя В.В. Самсонова