ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/47/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О.,

секретар судового засідання Кирик К. С.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржники - 1. Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві заяву стягувача ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 р. стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, ухваленого 18.11.2010 у цивільній справі № 2-6260/10 за його позовом про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Заява обґрунтована тим, що виплати щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації згідно рішення суду до цього часу не проведені, з моменту одержання стягувачем права на вказані соціальні виплати минуло багато років, протягом яких суттєво знецінилась національна валюта та неодноразово збільшувався розмір мінімальної заробітної плати, проте при виконанні рішення в частині здійснення перерахунку соціальних виплат Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації взяло за основу для нарахування розміри мінімальної заробітної плати минулих років.

Посилаючись на те, що такі дії боржника суперечать вимогам статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній на момент отримання інвалідності (09.09.2002), а соціальні виплати є майном в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стягувач просить змінити порядок виконання рішення суду шляхом визначення, що при нарахуванні та виплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, підлягає застосуванню нормативно закріплений розмір мінімальної заробітної плати на момент безпосереднього виконання боржниками покладених судом обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду у справі № 2-6260/10 було ухвалене в порядку цивільного судочинства, проте ураховуючи, що в період 2005-2010 років юрисдикційна належність спорів, зокрема, з приводу перерахунку соціальних виплат, неодноразово змінювалась, а з 01.01.2011 дана категорія справ розглядається за правилами, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням цього рішення, має здійснюватись в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 у справі № 6-44013св13 та була підтримана Шостим апеляційним адміністративним судом при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду про відмову у роз`ясненні судового рішення.

Від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надійшов відзив із запереченнями проти вимог стягувача, які мотивовані тим, що з викладених у заяві обставин не вбачається наявність підстав для застосування норми статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки при зміні способу або порядку виконання рішення не може змінюватись суть цього рішення, рішення суду в частині виплати стягувачу нарахованих йому сум не виконане через відсутність коштів, а його виконання має здійснюватись відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у спосіб, передбачений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.04.2014 № 440.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надійшла заява про розгляд справи без його участі, від стягувача та Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації жодних заяв та клопотань не надходило.

Зважаючи на викладене та огляду на вимоги частини 3 статті 378 КАС України суд визнав за можливе здійснити цей судовий розгляд за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву та матеріали справи № 2-6260/10, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви стягувача з таких підстав.

Стаття 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За нормою статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Питання зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі врегульоване нормою статті 378 КАС України, якою передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що встановлення або зміна способу або порядку виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій реального захисту та відновлення вже захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з висновками Верховного Суду викладеними, зокрема, у постановахвід 03.10.2018 у справі № 523/16632/15-ц та від 06.06.2018 у справі №522/21465/15, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження, що означає визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, а під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Рішенням суду від 18.11.2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.04.2011, зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації провести перерахунок ОСОБА_1 згідно вимог статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомоги на оздоровлення із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат за 2008 рік, 2009 рік, 2010 рік та одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов`язано провести відповідні виплати.

Вказаним рішенням суд у передбачений законом спосіб захистив право ОСОБА_1 на отримання соціальних виплат, а відтак застосування судом такого процесуального засобу як встановлення або зміна способу та порядку виконання рішення можливе лише з метою забезпечення його виконання.

З огляду на зміст та призначення інституту встановлення або зміни способу та порядку виконання рішення, на цій стадії суд не вправі ні змінювати суть судового рішення, ні вирішувати вимоги, які не були предметом розгляду та дослідження під час ухвалення рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що його вимоги спрямовані не на встановлення порядку виконання вже існуючого рішення суду, а на захист його прав, порушених тривалим невиконанням цього рішення, що виключає застосування до спірних правовідносин положень статті 378 КАС України.

За наведених обставин визначені процесуальним законом підстави для встановлення порядку виконання рішення суду відсутні, що не позбавляє заявника права звернутися до суду з позовом у загальному порядку, передбаченому КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 378, 241, 242, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Ухвала підписана суддею 16.03.2023.