Справа № 639/829/23
Провадження № 4-с/639/10/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/829/23 за скаргою боржника ОСОБА_1 на незаконні рішення та бездіяльність державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_2 ,

встановив:
До Жовтневого районного суду м. Харкова 20.02.2022 надійшла скарга боржника ОСОБА_1 на незаконні рішення та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), направлена до суду засобами поштового зв`язку 17.02.2023, в якій просить:

визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дмитра Юношева, оформлене листом від 07.02.2023 за № 1428, про відмову у знятті арешту з коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 63577510, на які не може бути звернуто стягнення в силу закону, та скасувати рішення;

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 63577510, щодо не зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», і які були перераховані ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_2 в рахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 520/17546/2020;

зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 63577510, зняти арешт з грошових коштів в сумі 35468,98 грн, що знаходяться на банківському рахунку боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», і які були перераховані ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_2 в рахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 520/17546/2020.

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 63577510 з виконання виконавчого листа № 617/762/16-к, виданого 09.06.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спричиненої злочином моральної шкоди у розмірі 250000,00 грн. 09.07.2021 старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. В зв`язку з чим на банківський рахунок боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» накладено арешт. Водночас рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 520/17546/2020 зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі, виходячи із закупівельної вартості станом на день звільнення з військової служби 12.08.2020. На виконання вказаного рішення 02.07.2021 ВЧ НОМЕР_2 перерахувало ОСОБА_1 в рахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно суму коштів у розмірі 35468,98 грн. Зазначені кошти боржник вважає такими, на які не може бути звернуто стягнення в силу п. 2 ч. 2 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження». 16.01.2023 боржник подав до відділу виконавчої служби заяву разом із судовим рішенням та виписками з банківського рахунку, в якій просив зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на його банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» і які були йому перераховані в рахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. У відповіді від 07.02.2023 № 1428 відділ державної виконавчої служби відмовився зняти арешт з коштів боржника в сумі 35468,98 грн, що були сплачені 02.07.2021 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021, оскільки боржник, на думку державного виконавця, не надав документів на підтвердження правового статусу коштів, на які не може бути звернуто стягнення в силу закону. Боржник з таким рішенням (бездіяльністю) державного виконавця не погодився і вимушений оскаржити їх в судовому порядку.

21.02.2023 ухвалою суду скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній скарзі, витребувано з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 63577510 (а.с.40-41).

02.03.2023 на адресу суду від Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло повідомлення про те, що згідно наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 2365/5 від 30.06.2021 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перейменовано у Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.61).

Також, Чугуївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив на скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні скарги (а.с.47-50, 62-65).

Заперечення на скаргу обґрунтовані тим, що 07.02.2023 з метою забезпечення реального виконання рішення суду у справі № 617/762/16-к, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем Відділу Юношевим Д.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих банківських рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, державний виконавець визначив банківським установам порядок виконання постанови про арешт коштів боржника, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки, на які накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. АТ КБ «Приватбанк», на який покладено обов`язок визначити статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову державного виконавця про арешт коштів боржника виконав, що свідчить про невизнання банком рахунку боржника та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладення арешту та звернення стягнення. Рахунок боржника НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» не відноситься до рахунку зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус та набули статусу вкладу, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 756/1927/16-ц від 03.02.2021. Матеріали виконавчого провадження станом на 27.02.2023 не містять відомостей про повне чи часткове виконання рішення боржником.

Орган державної виконавчої служби посилався на пропущення скаржником строку на оскарження постанови про арешт коштів боржника від 07.02.2023, зазначивши, що про арешт коштів скаржник дізнався ще в січні 2023 року.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги боржник ОСОБА_1 та представник органу державної виконавчої служби у судове засідання 01.03.2023 не з`явилися. Боржник про причини неявки суд не повідомив. Представник Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юношев Д.А., який діє на підставі довіреності, 03.03.2023 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника Відділу ДВС (а.с.103,104).

Станом на 01.03.2023 суду не було надано належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 63577510, які було витребувано ухвалою суду від 21.02.2023 з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

З огляду на викладене вище ухвалою суду від 01.03.2023 , відповідно до статті 223 ЦПК України, було відкладено розгляд скарги до 15.03.2023.

14.03.2023 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника боржника ОСОБА_1 адвоката Мамая Артура Сергійовича від 13.03.2023 про проведення судового засідання 15.03.2023 в режимі відеоконференції, оскільки клопотання подано з порушенням встановленого законом строку (а.с.125-126).

Представник Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольова А.С., яка діє на підставі довіреності, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу 15.03.2023 без участі представника Відділу ДВС, в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с.123,124).

Належним чином повідомлені згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України про дату, час та місце розгляду скарги боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Мамай А.С., стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

15.03.2023 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив про долучення до матеріалів справи поданих органом державної виконавчої служби відзиву на скаргу та копій матеріалів виконавчого провадження № 63577510.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Доводи державного виконавця щодо пропуску боржником строку звернення зі скаргою до суду суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 першою статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод.

Предметом оскарження в даній справі є відмова державного виконавця від 07.02.2023 у знятті арешту з грошових коштів, що міститься на банківському рахунку скаржника та бездіяльність державного виконавця щодо не зняття такого арешту.

Скарга направлена до суду засобами поштового зв`язку 17.02.2023, тобто у межах встановленого ч. 1 ст. 449 ЦПК України строку.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими матеріалами справи, в провадженні Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 63577510 з виконання виконавчого листа № 617/762/16-к, виданого 09.06.2020 Жовтневим районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 спричиненої злочином моральної шкоди у розмірі 250000,00 грн., де боржником є ОСОБА_1 . Виконавче провадження відкрито 13.11.2020 постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та по місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пановою І.Ю. на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 (а.с.5-6, 69-70, 76-77).

09.07.2021 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касьян М.В. винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 275369 грн, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а.с.7-8, 80-81).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 520/17546/2020, яке набрало законної сили 23.03.2021, зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно в розмірі, виходячи із закупівельної вартості станом на день звільнення з військової служби 12.08.2020 (а.с.14-19).

Відповідно копії виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) в АТ КБ «Приватбанк» від 01.09.2021, на вказаний банківський рахунок 02.07.2021 зараховано від ВЧ НОМЕР_2 виплату у розмірі 35468,98 грн за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 по справі № 520/17546/2020 (а.с.20).

31.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуїв Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою, в якій просив повернути стягнуті 29.06.2021 кошти за виконавчими провадженнями № 63577502 та № 63577510, оскільки вказані кошти виплачені йому військовою частиною НОМЕР_2 як грошова компенсація вартості за неотримане речове майно (а.с.83)

Листом від 16.08.2021 за № 19.15-70/26747 Чугуївський ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив ОСОБА_1 про те, що станом на день надання відповіді платіжні вимоги щодо примусового списання грошових коштів до банківських установ не надсилались. Відповідно до статей 52, 59 Закону України «Про виконавче провадження» саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен визначити статус коштів, на які заборонено накладення арешту та зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути постанову виконавця без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів. Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі у разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (а.с.84-85).

У листі від 09.09.2021 АТ КБ «Приватбанк» повідомив ОСОБА_1 про те, що отримавши від державного виконавця постанови про арешт грошових коштів, що містяться на відкритих банківських рахунках, банк зобов`язаний прийняти їх до виконання та накласти арешт. Зняття арешту з коштів здійснюється банком за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора. Водночас у постанові не зазначено, що накладення арешту має здійснюватися Банком на всі кошти, крім цільових. Тому, якщо арешт накладено на грошові кошти, на які не може бути звернено стягнення відповідно до чинного законодавства України, Банк рекомендував сформувати в системі Інтернет-бакінгу Приват24 довідку про цільове призначення картки та звернутися з вказаною довідкою до відділу виконавчої служби для зняття арешту з таких грошових коштів (а.с.12-13).

16.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Сугуївському районах та місту Чугуїв СМУ МЮ (м. Харків) із заявою, в якій просив зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на його банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», які були перераховані ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_2 в рахунок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 520/17546/2020. До заяви додав роздруківку рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 520/17546/2020, копію виписки по рахунку від 01.09.2021 (а.с.23-24).

Листом від 07.02.2023 № 1428 Відділ державної виконавчої служби повідомив ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунках боржника, відкритих в банківських установах. Відмова обґрунтована тим, що матеріали виконавчого провадження не містить відомостей щодо виконання рішення суду у справі № 617/762/16-к, та боржником ОСОБА_1 до відділу не було надано відповідний документ, який підтверджує, що рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (а.с.25-26).

Постановою старшого державного виконавця Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юношевим Д.А. від 07.02.2023 ВП № 63577510 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження 275069 грн, крім коштів, що міститься на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.87-88).

Також, державним виконавцем направлено до АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «УкрСиббанк» вимогу про надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків ОСОБА_1 (а.с.89-90).

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не здійснюється також із сум грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

За нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» на банк покладено обов`язок визначити статус рахунку боржника та можливість накладення арешту на кошти на ньому.

Так, відповідно до частини 3 статті 52 вказаної норми Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з пунктом 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, що була чинною на час зарахування коштів та накладення арешту на банківський рахунок боржника - до 01.08.2022, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З урахуванням наведеного слідує, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Викладене вище узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20); постанові Верховного Суду від 08.10.2020 у справі № 755/14912/19, провадження № 61-10723св20.

Разом з тим, матеріали справи та надані виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей про отримання виконавцем від банку інформації, що на рахунку боржника ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» наявні кошти, на які за законом заборонено стягнення, та банк, на якого нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладено обов`язок визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 виконав.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.
Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.
Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постановах від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15, від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/15-ц.
Суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не доведено, що його рахунок, на який за постановою виконавця було накладено арешт, має спеціальний режим використання, та на такий рахунок за законом заборонено накладення арешту та звернення стягнення на кошти, які знаходяться на цьому рахунку.

Як встановлено судом, на даний рахунок може зараховуватися не тільки компенсація вартості за неотримане речове майно, а й будь-які інші надходження (грошові кошти).

За таких обставин суд вважає, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій діяв в межах своїх повноважень та відповідно до закону, скарга не обґрунтована та підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до положень ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 10, 13, 77, 78, 81, 247, 258, 259, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на незаконні рішення та бездіяльність державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 15.03.2023.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК