Справа № 331/73/23
Провадження № 2-о/331/33/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

за участю секретаря - Приходько Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ялта АР Крим померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 та входить до кола спадкоємців за законом. Враховуючи тимчасову окупацію АР Крим у м. Ялта не діють органи державної влади, зокрема органи державної реєстрації актів цивільного стану, тому заявник позбавлений можливості зареєструвати в будь-який інший спосіб смерть матері - ОСОБА_3 . Встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд встановити факт смерті ОСОБА_3 у судовому порядку.

В судове засідання представник заявника не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника, просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на заяву не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 293, п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Стаття 317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч.1).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню (ч.4).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.01.1962 року, ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 20.04.2018 р., між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 23.02.1996 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького МУЮ було зареєстровано шлюб, актовий запис № 42; прізвище дружини змінено на ОСОБА_6 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 4 від 13.04.2018 р., 16.08.2001 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано; прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_9 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 29.12.2022 р., між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 17.06.2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в АР Крим, актовий запис № 261; прізвище дружини змінено на ОСОБА_11 .

При цьому, з аналізу вищевказаних документів, не вбачається можливості встановити факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки при зміні прізвища останньої після реєстрації та при розірванні шлюбу виявлені розбіжності « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_9 ».

Крім того, відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 1-м відділом Ялтинського МУ ГУМВС України в Криму 01.11.2007 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Запоріжжя, є громадянкою України.

На підтвердження смерті ОСОБА_3 , заявник долучив до заяви копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.10.2016 року на ім`я (рос.) « ОСОБА_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «место рождения: г. Запорожье», «гражданство - Российская Федерация».

Відповідно до статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності до частин 3, 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу на те, що згідно доданої до заяви копії паспорту ОСОБА_3 , остання є громадянином України, однак в копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.10.2016 року вказано, що ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації. З урахуванням вищезазначеного, у суду виникають обґрунтовані сумніви у відповідності наданих суду копій документів їх оригіналам, які унеможливлюють встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України.

Відповідно ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Судом встановлено, що відомості про громадянство померлої ОСОБА_3 , які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про смерть.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником подані недостовірні відомості щодо громадянства ОСОБА_3 суду, та з цього приводу не надано будь-якого пояснення в заяві, у зв`язку з чим суд не вбачає можливим задовольнити заяву на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», встановлено, що державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Частина 4 даної статті вказує, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Виходячи з вищенаведеного, слід зазначити, що відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як вбачається із наданих заявником документів, таким чином пройшло майже сім років з дня смерті.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Задоволення ж заяви, у викладеній редакції, неможливе, оскільки за загальними приписами цивільного та сімейного законодавства України захист порушеного права та його відновлення можливе лише за умови доведеності цього права.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Враховуючи, що відомості про ОСОБА_3 , зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про смерть, заявник не надав суду доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд позбавлений можливості встановити заявлений факт.

Керуючись ст. 4, 5,12, 13, 76-82, 89, 258, 263-265, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті особи - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька