Справа №635/1204/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

02 травня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва суду надійшли матеріли позовної заяви ОСОБА_1 до ДПП про стягнення коштів в сумі 3485,00 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 7500, 00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. разом з ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 19.02.2021 року про передачу справи на розгляд за підсудністю.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа.

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивач пов`язує з неправомірними діями ДПП, які полягали в притягнення його до адміністративної відповідальності постановою серії ВР № 330315 від 16.06.2018 року, яку за позовом позивача в порядку адміністративного судочинства скасовано (рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2019 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 року по справі №. 635/4519/18).

Вбачається, між сторонами виник публічно-правовий спір.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.12.2018 року (справа № 818/1688/16), у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Тобто, під час розгляду даної справи суду необхідно не лише встановити обсяг завданої шкоди, а й надати оцінку правомірності дій ДПП.

Разом з тим, в рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС.

Також згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20), спори, які виникають у судах у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень своїх функцій (щодо його незаконних дій та/або зобов`язання до виконання таких повноважень), та ухвалення за результатами розгляду цих спорів судових рішень не змінює правову природу та характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому спори щодо порушення своїх зобов`язань суб`єктом владних повноважень, зокрема щодо перерахування, нарахування, виплати грошових сум, у тому числі після судового рішення або на його виконання, повинні розглядатись судами за юрисдикцією, визначеною відповідно до характеру цих правовідносин (пункт 7.27 постанови).

Таким чином вбачається, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві право звернутись з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: