ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1385/22
Номер провадження №2-о-678-4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Козка Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження в залі суду смт Летичів, у відсутність учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

1. 16 грудня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 згідно якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №3 від 27 жовтня 2022 року №32 їй відмовлено в переході з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, оскільки не надано довідку про її реєстрацію з годувальником за однією адресою.

ОСОБА_2 зазначає, що з 04 червня 1977 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з 25 жовтня 1980 року проживала в м. Сіверськ Донецької області у належному покійному чоловіку житловому будинку, який він отримав у спадщину, йому ж належала земельна ділянка, якою він користувався і всі доходи від неї направляв на їх спільне проживання.

Будинок та земельна ділянка були їх постійним та основним джерелом засобів до існування, оскільки за будинок не потрібно було платити оренду.

На момент смерті її покійний чоловік отримував досить хорошу пенсію, яка використовувалась і на її утримання, адже із своєю пенсією, яка на даний час становить 2100 грн., вона не могла забезпечити повністю своє лікування та придбання медикаментів, пенсія чоловіка була їх постійним основним джерелом засобів до існування.

З 03 жовтня 2012 року їй призначено пенсію за віком безстроково, в зв`язку з виходом на пенсію була непрацездатною та до дня смерті чоловіка перебувала на його утриманні.

На території Сіверської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області проводяться бойові дії, тому довідку про реєстрацію з годувальником за однією адресою та перебування на його утриманні в органі місцевого самоврядування взяти не має можливості.

Заявниця просить суд встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_3 - з 03 жовтня 2012 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту її перебування на утриманні покійного чоловіка необхідне їй для переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

2. 20 січня 2023 року у судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

24 січня 2023 року ОСОБА_1 подала суду заяву у якій додатково зазначила, що з 25 жовтня 1980 року проживала у будинку, який належав батькам чоловіка, а в подальшому згідно спадкового договору чоловік став власником цього будинку. У серпні 1998 року вона залишила роботу в зв`язку з необхідністю догляду хворої матері чоловіка.

14 березня 2023 року представник заявниці ОСОБА_4 подав відповідь на відзив і просить доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відхилити та задовольнити доводи ОСОБА_1

11 квітня 2023 року представник заявниці ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

В назване судове засідання заявниця і її представник не з`явилися.

3. 09 лютого 2023 року до суду з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву згідно якого просять заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, оскільки заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого з метою в подальшому отримати право на отримання пенсії по втраті годувальника, про наявність спору про право ОСОБА_1 сама зазначає у своїй заяві.

01 травня 2023 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4. 04 червня 1977 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Северськ Артемівського району Донецької області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Дибинці Богуславського району Київської області, зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис №14, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_6 , дружини - ОСОБА_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 18 жовтня 2022 року Летичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

5. Із будинкової книги для прописки громадян вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з 13 грудня 1979 року, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у цьому будинку з 25 жовтня 1980 року.

6. 22 вересня 2008 року укладено спадковий договір згідно з яким ОСОБА_7 передає після смерті у власність ОСОБА_3 належний йому жилий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці.

7. 03 жовтня 2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , вид пенсії - за віком.

8. 14 лютого 2020 року державним нотаріусом Другої бахмутської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина складається з: земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Берестівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, площа 2,7634 га, кадастровий номер :01:004:0049.

14 лютого 2020 року право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №200485846 від 17 лютого 2020 року.

9. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області у віці 65 років помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №81, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , яке видане 11 жовтня 2022 року Виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

10. 29 вересня 2022 року Нерубайською сільською радою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видана довідка №5116- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно якої зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання / перебування: АДРЕСА_3 .

11. 27 жовтня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії №32 за змістом якого 26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась із заявою щодо переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак довідка про реєстрацію з годувальником за однією адресою, як того вимагає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», не надана, тому відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

12. 09 грудня 2022 року Летичівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області складено акт обстеження матеріально-побутових умов життя згідно якого ОСОБА_1 , 1957 року народження, проживає без реєстрації по АДРЕСА_4 (а.с. 8).

13. 03 березня 2023 року на виконання ухвали суду від 06 лютого 2023 року надійшли відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо ОСОБА_3 - за період з 1999 року по 2017 рік, щодо ОСОБА_1 - за 2011 рік, де відображено отримані доходи.

14. 24 квітня 2023 року на виконання вимог ухвали суду від 06 лютого 2023 року надійшли довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії: ОСОБА_3 - за період з 01 січня 2015 року по 01 вересня 2022 року розмір пенсії, фактично виплачений, становить 160266,01 грн.; ОСОБА_1 - за період з 01 січня 2015 року по 23 березня 2023 року розмір пенсії, фактично виплачений, становить 145840,05 грн.

IV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

15. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Законодавець у ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначив, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено у ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

16. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.

У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі №750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі №644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі №641/5187/20.

18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц зазначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (п. 22). Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу (п. 33). Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній (п. 34).

19. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2023 року у справі №214/1309/21 зазначено, що право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

До адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 202/30/17 (провадження № 14-643цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження № 11-290апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).

Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 (провадження № 61-10777сво20) зробила схожий за змістом висновок та зазначила, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо якого виник публічно-правовий спір, не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства.

20. За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом застосування певних способів судового захисту.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи зазначене, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

У ст. 12 КАС України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 2). Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо, зокрема, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг (п. 3 ч. 6).

21. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1). До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом (ч. 2).

В силу ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Із зазначеного випливає, що за загальним правилом в порядку цивільного судочинства не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

22. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

23. Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Як зазначено у ч. 3 ст. 36 Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

24. У п. 2.16 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок) (в редакції станом на момент прийняття рішення про відмову в перерахунку пенсії), визначено, що за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Відповідно до п.п. 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Як зазначено у п. 2.11 розділу ІІ Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника.

25. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року (далі - Постанова) роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено у п. 8 Постанови встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні.

26. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії на пільгових умовах передбачає і встановлення органом Пенсійного фонду України відповідного факту, а рішення вказаного органу щодо призначення пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

27. В даній справі підставою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_3 є в подальшому її перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Тобто, вимога ОСОБА_1 пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Крім того, така заява подана до суду ОСОБА_1 саме у зв`язку з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27 жовтня 2022 року про відмову в перерахунку пенсії.

Отже, метою звернення до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування на утриманні є підтвердження за ОСОБА_1 певного соціального-правового статусу для отримання від держави відповідної пенсії, що свідчить про те, що така справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

28. За таких обставин суд приходить до висновку, що встановити факт перебування на утриманні померлого для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника можливо винятково під час розгляду справи в суді адміністративної юрисдикції.

В адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Аналогічних висновків дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 22 лютого 2023 року у справі №696/879/21.

29. Тобто, заява про встановлення факту перебування особи на утриманні не підлягає розгляду в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві, а спір між заявником та відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України, який є суб`єктом владних повноважень, щодо права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

30. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що в аналізі застосування ч. 6 ст. 294 ЦПК України виходить з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

В п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

31. Справа про встановлення факту перебування особи на утриманні не підлягає розгляду у цивільному судочинстві у порядку окремого провадження, тому провадження у справі слід закрити і роз`яснити заявнику, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

32. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, за загальним правилом судові витрати при розгляді справ окремого провадження не відшкодовуються.

Однак, у ч. 2 ст. 255 ЦПК України законодавець визначив, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно квитанції №9290-5407-2083-7933 від 15 грудня 2022 року ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тому слід повернути заявниці сплачений судовий збір згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 34, 42-43, 76-83, 89, 186, 247, 255-256, 258-261, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315-316, 351-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи за її заявою, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого, віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Повернути ОСОБА_1 сплачений відповідно до квитанції №9290-5407-2083-7933 від 15 грудня 2022 року судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ЗАЯВНИК: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , електронна адреса відсутня, тел. НОМЕР_4 .

ПРЕДСТАВНИК ЗАЯВНИКА: завідувач сектору «Летичівське бюро правової допомоги» Хмельницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 , тел. НОМЕР_5 .

ЗАІНТЕРЕСОВАНА ОСОБА: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проспект Трубників, 11 Б, м. Нікополь, поштовий індекс 53210, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21910427, тел (0566) 69-12-34, електрона адреса .

Суддя підпис І.Б. Ходоровський

Суддя І.Б. Ходоровський