Справа № 461/3368/22
Провадження № 4-с/461/3/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю: секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Яцишина О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за скаргою адвоката Матвіїв Єлизавети Ігорівни в інтересах ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано Франківської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Борис Юлії Богданівни у виконавчому провадженні №57169452 від 04.07.2022 р., -

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано - Франківськ) Борис Юлії Борисівни у виконавчому провадженні ВП №57169452.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що на виконанні державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано - Франківськ) Борис Юлії Борисівни, відкрите за виконавчим листом №461/3787/16-ц від 21.08.2018 року, про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Вказує, що державним виконавцем невірно визначено розмір заборгованості по аліментах у довідці-розрахунку виданої станом на 01.06.2022 року, оскільки при визначенні розміру заборгованості державним виконавцем невірно враховано квитанції, надані на підтвердження сплати аліментів за період з 01.07.2022 року по 01.05.2022 року включно. Зазначає, що вірною є довідка-розрахунок заборгованості по аліментах у виданої станом на 01.07.2020 року у відповідності до якої заборгованість становила 244 666,38 грн.

У судовому засіданні представника заявника ОСОБА_1 скаргу підтримала, з мотивів, наведених у ній. Окрім того, доповнила, що підтверджується матеріалами справи, що попередніх довідок-розрахунків не оскаржували, а оскаржили тільки довідку-розрахунок зі сплати аліментів, виданої станом на 01.07.2022 року.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Яцишин О.В. в судовому засіданні скаргу заперечив, та вказав на необґрунтованість та безпідставність поданої скарги. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Представник Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано Франківськ) Борис Ю.Б. в судове засідання не з`явився. Подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити за її відсутності. Також подав письмові заперечення, згідно яких скаргу заперечує та просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступних мотивів.

Суд встановив, що на примусовому виконанні державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано - Франківськ) перебуває виконавче провадження ВП №57169452 про стягнення зі ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, щомісячно, починаючи з 06.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем Борис Ю.Б. було складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.06.2022 року та визначено загальну суму заборгованості у розмірі 332748,81 гривень.

За змістом ст.129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст.18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», - виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, представник боржника оскаржила тільки Розрахунок довідку із сплати аліментів станом на 01.06.2022 року. В судовому засіданні в своїх поясненнях, що підтверджується матеріалами справи, представник Скаржника підтвердила, що інші розрахунки не оскаржуються.

Аналізуючи пояснення скаржника щодо невірного врахування державним виконавцем квитанцій, наданих на підтвердження сплати аліментів при визначенні розміру заборгованості, суд виходить з того, що факт перерахування коштів скаржником підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах виконавчого провадження, які досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з наявних розрахунків в матеріалах справи, зокрема з оскаржуваного Розрахунку заборгованості із сплати аліментів станом на 01.06.2022 року, за лютий 2022 року зараховано 14 317,52 грн., за березень 2022 року 28 982,69 грн., а за квітень 14 492,64 грн. сплачених аліментів, кореспондується з наведеними в скарзі даними про сплату аліментів за 2022 рік.

Окрім того, в матеріалах справи наявні копії Розрахунків заборгованості із сплати аліментів станом на 01.11.2018 р. /а.с.228 т.2/; на 01.01.2019 р. /а.с.280 т.2/; на 01.05.2019 р. /а.с.431, т.2/; на 01.07.2019р. /а.с.471 т.2/; на 01.10.2019 р. /а.с.500, т.2; на 01.11.2019 р. /а.с.518 т.2/; на 01.07.2020 р. /а.с.614, т.2/; на 01.11.2020 р. /а.с.708, т.2/; на 01.05.2021 р. /а.с.899 т.2/; на 01.06.2021р./а.с.907, т.2/; на 01.10.2021р. /а.с.929 т.2/; на 01.12.2021 р. /а.с.1008 т.2/; на 01.01.2022 р. /а.с.1084 т.2/ на 01.02.2022 р. /а.с.1088 т.2/.

Вищевказані розрахунки скаржником не оскаржені та йому відомі, що підтверджується заяви про ознайомлення з матеріалами справи від вересня 2022 року та іншими документами що наявні в матеріалах справи.

Своєю скаргою по суті вищенаведені Розрахунки заборгованості із сплати аліментів не оскаржуються. Враховуючи, що суд обмежений вимогами скарги, і по своїй суті в разі задоволення скарги в повному обсязі, це б призвело до скасування Розрахунків заборгованості із сплати аліментів за попередні періоди, які сторонами визнані та не оскаржувані!

Таким чином, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів в частині порушення державним виконавцем вимог закону при складанні розрахунку.

Оцінюючи інші надані скаржником докази, суд виходить з того, що такі несуть в собі інформацію про сімейні відносини подружжя, при цьому не є предметом дослідження даної скарги, не стосуються обставин, які підлягають з`ясуванню у даній справі, а тому не беруться до уваги судом.

Таким чином, аналізуючи всі мотиви скаржника наведені у скарзі, приймаючи до уваги всі вищенаведені доводи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги.

Отже, з наявних матеріалів справи не вбачається порушення державним виконавцем прав, свобод чи законних інтересів скаржника при здійсненні дій по виконанню рішення суду, оскільки виконавець провів розрахунок на підставі належних відомостей наявних в матеріалах виконавчого провадження, а доводи скаржника не спростовують законність дій виконавця спрямованих на виконання рішення суду, відтак дії державного виконавця є законними та обґрунтованими.

За таких обставин, скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, суд вважає за можливе поновити адвокату Матвіїв Єлизаветі Ігорівні в інтересах ОСОБА_3 строк на подання вищевказаної скарги до суду. Оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що оскаржуваний розрахунок зі сплати аліментів був скерований державним виконавцем на адресу місця проживання батьків ОСОБА_3 та отриманий ними лише 25.06.2022 р. Після чого, 06.07.2022 р. адвокат Матвіїв Єлизавета Ігорівна в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду про що свідчить відтиск печатки Галицького районного суду м.Львова.

Керуючись ст.ст. 260, 447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Матвіїв Єлизавети Ігорівни в інтересах ОСОБА_3 строк на подання скарги на дії та рішення державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано Франківської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Борис Юлії Богданівни у виконавчому провадженні №57169452 від 04.07.2022 р.

У задоволенні скарги адвоката Матвіїв Єлизавети Ігорівни в інтересах ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано Франківської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Борис Юлії Богданівни у виконавчому провадженні №57169452 від 04.07.2022 р., - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2023 року.

Суддя Романюк В.Ф.