Справа № 314/67/23
Провадження № 2/314/261/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Проте, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Так, у постанові від 10.10.2019 у справі № 61-14226св19 Верховний Суд вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Тобто, вимоги позивача нерозривно пов`язані з нерухомим майном, яке розташовано за вищевказаною адресою.

Виходячи з предмету спору, а саме визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що є складовими частинами права власності, позов має розглядатись за правилами виключної підсудності, з дотримання вимог ст. 30 ЦПК України, за місцем знаходження об`єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане нерухоме майно знаходиться в межах територіальної юрисдикції Василівського районного суду Запорізької області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 змінено підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області, розгляд справ доручено Заводському районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає передачі до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. 31 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 314/67/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням передати на розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя (69009, м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, 65) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Свідунович

10.01.2023