ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/364/23 Справа № 179/1775/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги Чернеччинської сільської ради та ОСОБА_1

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Чернеччинська сільська рада, Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», відділ Держгеокадастру у Волочинському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Чернеччинська сільська рада, Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», відділ Держгеокадастру у Волочинському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що 11 жовтня 2020 року він подав до Чернеччинської сільської ради клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,75 га в АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії Чернеччинської сільської ради від 22 жовтня 2020 року №900-8/VII позивачеві надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1.75 га в АДРЕСА_1 , та рекомендовано звернутися до землевпорядної організації для замовлення робіт по розробці даного проекту.

При зверненні до землевпорядної організації встановлено про неможливість виготовлення проекту землеустрою за наступних підстав.

Восени 2020 року відповідач ОСОБА_2 також звертався до Чернеччинської сільської ради з клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га в АДРЕСА_1 . Земельна ділянка, про приватизацію якої подав клопотання відповідач, безпосередньо межує з земельною ділянкою позивача.

Магдалинівським районним виробничим відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» виготовлений на ім`я ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, і здійснена державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0193.

При виготовленні проекту землеустрою ОСОБА_2 була допущена помилка - геодезичний план-схема місця розташування земельної ділянки не відповідає викопіюванню наданому ОСОБА_2 сільською радою, оскільки здійснено зміщення земельної ділянки на виділену позивачеві земельну ділянку.

Рішенням сесії Чернеччинської сільської ради від 07.12.2020 року №106-2/VIII ОСОБА_2 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою на підставі невідповідності розміщення земельної ділянки наданим викопіюванням. Цим рішенням рекомендовано відповідачу змінити розташування земельної ділянки та приведення у відповідність до проектної документації та повторно звернутися для затвердження проекту землеустрою. Однак до цього часу відповідач вказані суперечності по проекту землеустрою не усунув, чим порушує права позивача на приватизацію суміжної земельної ділянки.

Таким чином, державна реєстрація земельної ділянки ОСОБА_2 була здійснена в порушення вимог законодавства, оскільки державний кадастровий реєстратор при отриманні проекту землеустрою відповідача не здійснив належним чином перевірку відповідності фактичного розташування земельної ділянки наданому сільською радою викопіюванню, у зв`язку з чим в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, ввійшла частина земельної ділянки, що приватизовується позивачем. Своєчасне виявлення таких порушень давало державному кадастровому реєстратору підставу для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

Вказані обставини позбавляють позивача можливості здійснити приватизацію та державну реєстрацію права власності виділеної земельної ділянки, зв`язку з чим звернувся до суду та просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :05:001:0193, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , здійснену державним кадастровим реєстратором на підставі проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.000 га, виготовленого Магдалинівським районним виробничим відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Чернеччинська сільська рада, Магдалинівський районний виробничий відділ Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», відділ Держгеокадастру у Волочинському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовлено.

В апеляційній скарзі Чернеччинської сільської ради на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року Чернеччинська сільська рада просить скасувати рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року ОСОБА_1 просить скасувати рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року, його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзиви на апеляційні скарги Чернеччинської сільської ради та ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до Чернеччинської сільської ради клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,75 га в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Рішенням сесії Чернеччинської сільської ради від 22 жовтня 2020 року №900-8/VII ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1.75 га в АДРЕСА_1 (а.с.13).

21 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подав до Чернеччинської сільської ради клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га в АДРЕСА_1 (а.с.43).

Рішенням сесії Чернеччинської сільської ради від 22 жовтня 2020 року №898-8/VII ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.000 га в АДРЕСА_1 (а.с.43- зворот).

Після виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_2 погодив його в порядку, визначеному статтею 186-1 ЗК України (а.с.62-63), та звернувся із заявою про реєстрацію земельної ділянки (реєстраційний номер звернення ЗВ-020).

Державний кадастровий реєстратор відділу у Волочиському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, 12 листопада 2020 року здійснив державну реєстрацію земельної ділянки, присвоїв кадастровий номер земельній ділянці :05:001:0193 та видав на підтвердження державної реєстрації заявнику витяг за номером НВ-020 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.65).

У подальшому ОСОБА_2 звернувся до Чернеччинської сільської ради із заявою про затвердження проекту та відведення земельної ділянки у власність.

Рішенням сесії Чернеччинської сільської ради від 07.12.2020 року №106-2/VIII ОСОБА_2 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою на підставі невідповідності розміщення земельної ділянки наданим викопіюванням. Цим рішенням було рекомендовано відповідачу змінити розташування земельної ділянки та приведення у відповідність до проектної документації та повторно звернутися для затвердження проекту землеустрою (а.с.12).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі №160/9884/21 визнано протиправним та скасовано рішення сесії Чернеччинської сільської ради від 07.12.2020 року №106-2/VIII, зобов`язано Чернеччинську сільську раду повторно розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішення суду набрало законної сили 17 вересня 2021 року (а.с.35-36).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У пункті «б» частини першої статті 81 ЗК України зазначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказана норма надає право громадянам набувати у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, до яких належать сільськогосподарські та не сільськогосподарські угіддя.

У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частиною сьомою вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік, закріплений у частині 7 статті 118 ЗК України, є вичерпний.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ч.1-6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи .

Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Заява з доданими документами надсилається заявником засобами телекомунікаційного зв`язку.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відмова в державній реєстрації земельної ділянки з підстав, не передбачених цією частиною, заборонена.

У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається зі змісту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі №160/9884/21, що судом при розгляді вказаної справи було досліджено законність складання землевпорядної документації, яка стала підставою для проведення державної реєстрації земельної ділянки, де зазначено про відповідність документації вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки відповідачем правомірно здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0193.

Доводи апеляційної скарги Чернеччинської сільської ради та ОСОБА_1 , що державна реєстрація земельної ділянки ОСОБА_2 здійснена в порушення ст.24 Закону України Про Державний земельний кадастр, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Державний кадастровий реєстратор при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0193 діяв у межах та у спосіб, передбачений нормами чинного земельного законодавства. Крім того, дозвіл надано Чернеччинецькою сільською радою, в подальшому було виготовлено документацію із землеустрою, на підставі якої була сформована земельна ділянка та внесено відомості про неї до Державного земельного кадастру.

Доводи апеляційної скарги Чернеччинської сільської ради та ОСОБА_1 , що державний кадастровий реєстратор при отриманні проекту землеустрою відповідача не здійснив належним чином перевірку відповідності фактичного розташування земельної ділянки наданому сільською радою викопіюванню, в зв`язку з чим в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, ввійшла частина земельної ділянки, що приватизується позивачем, колегія суддів вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки дії або бездіяльність державного кадастрового реєстратора не оскаржувались, порушення порядку проведення державної реєстрації земельної ділянки не доведено.

Таким чином, жодних доказів, які б вказували на підтвердження доводів апеляційної скарги скаржниками не надано та ґрунтуються на припущеннях.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржників зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційних скарг.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Чернеччинської сільської ради та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова