справа № 489/2736/22 провадження №2/489/682/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

при секретарі судового засідання Воробйові В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про визнання протиправним та недійсним правочину, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення шкоди

встановив:

У вересні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, після уточнення якого остаточно просила:

-визнати протиправним та недійсним договір №123 від 01.09.2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , а саме з 01.09.2019;

-зобов`язати відповідача відновити в повному обсязі та відповідно до вимог чинного законодавства, відсутній пакет технічної документації на будинок за вказаною адресою;

-стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріального збитку в розмірі 13073,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що з моменту набрання чинності договором № 123 від 01.09.2019 вона справно сплачувала послуги відповідача до лютого 2022 року. Оплату зупинила цілком усвідомлено після детального та докладного вивчення інформації та звернення до суду (справа №489/440/22). Встановлені матеріалами справи обставини є доказом спланованого злочину міської влади під час організації та проведення конкурсу та його наслідків для численної частини територіальної громади з 01.09.2018.

Не погоджуючись з якістю та обсягом наданих послуг з обслуговування та утримання будинку, для перевірки фактично наданих послуг на адресу відповідача вона направила інформаційний запит про надання копій актів виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту конструктивних елементів та інженерних систем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за період з 01.01.2020 до 01.01.2023 та копії кошторису під кожний акт виконаних робіт, але до теперішнього часу її запит не виконано.

Посилаючись на положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712, згідно яких встановлено основний принцип комунальних послуг постачальник надає якісну (встановлену договором) послуг, а споживач оплачує фактично отриманий обсяг цієї послуги за встановленим договором тарифом, позивач вважає, що оспорюваний договір є протиправним та підлягає визнанню недійсним. При цьому, розмір заподіяної відповідачем їй матеріальної шкоди з дати укладення договору - 01.09.2019 і по 01.03.2023, з урахуванням пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних складає 13073,00 грн.

Сума матеріальної шкоди (13073,00 грн.) необхідна для відновлення збитків за технічний стан будівлі та її внутрішньо будинкових інженерних комунікацій, які відповідач зобов`язаний проводити відповідно до законодавства двічі на рік зі складанням технічного акта огляду, утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Вважає, що після підписання договору № 1/349 від 16.07.2018 відповідач був зобов`язаний прийняти багатоквартирний будинок на баланс та зафіксувати його технічний стан. Більш того фіксацію технічного стану багатоквартирного будинку і перевірку наявності технічної документації необхідно було провести до підписання договору, оскільки це впливає на розрахунок економічно обґрунтованого значення ціни на його якісне обслуговування і належне утримання, що виконано не було.

Тому, як мешканець будинку, позивач повністю готова та підтверджує свою згоду на участь у роботі комісії для проведення чергового весняного огляду технічного стану будівлі та внутрішньо інженерних комунікацій. Також має всі підстави вважати наступне порушення чинного законодавства про захист прав споживачів.

Договором № 123 від 01.09.2019 (далі Договір № 123) встановлена ціна послуги з управління для багатоквартирного будинку за вказаною адресою, яка становить 4,00 грн. (в т.ч. ПДВ, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв.м загальної площі та включає витрати на утримання будинку та прибудинкової території, поточний ремонт та оплату послуг щодо енергопостачання спільного майна будинку в розмірі 3,83 грн.

Вказана ціна встановлена на підставі кошторису витрат (додаток 4 Договору № 123), який не є економічним обґрунтуванням числового значення кожної статті тарифу (крім пункту 4).

Крім того, судом по справі № 826/8441/17 встановлені порушення чинного законодавства при розрахунку тарифу. Суд встановив факт порушення чинного законодавства відсутність технічних паспортів на багатоквартирні будинки та документів на прибудинкові території, наявність яких є обов`язковою умовою при формуванні тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Факт заподіяння матеріальних збитків у вигляді незаконного (шахрайським шляхом) заволодіння та присвоєння коштів позивача, а також заподіяння шкоди технічному стану як конструктивним елементам багатоквартирного будинку, так і його внутрішньобудинковим інженерним комунікаціям) встановлено викладеними за текстом позовної заяви обставинам.

Протиправність поведінки відповідача полягає у цілком свідомих та численних порушеннях законодавства під час оформлення і підпитання Договору №123, яке відбулося всупереч та не у спосіб, передбачений законодавством. Полягає у цілком свідомому оформленні тексту договору за формою, яка не відповідає формі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком». Також, у встановленні ціни на послуги управління багатоквартирним будинком, цифрове знання якої є економічно необґрунтованим і має завищене значення. Саме за перерахованими у тексті позову обставинами Договір №123 є незаконним та черговим доказом злочину міської влади (предмет та суть заяви про постанову окремої ухвали від 17.01.2023).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача, яким завдано шкоди, та її результатом шкодою, полягає у зміні звичного та спокійного життєвого розпорядку позивача у зв`язку із необхідністю звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Їй, як інваліду другої групи, довелося вживати додаткових заходів для відновлення своїх порушених прав та законних інтересів, витрачати на це особистий час, а також потрібно буде брати участь в судових засіданнях, внаслідок чого перенасить сильні душевні хвилювання, що негативно впливає на її стан здоров`я. Тому їй знадобиться тривалий час та наявність коштів на відновлення втраченого здоров`я. Через що завдану відповідачем моральну шкоду оцінює в розмірі 20000,00 грн.

Вважає, що переліченими обставинами порушені її права, як споживача послуг, а також право на отримання послуги за економічно обґрунтованим тарифом.

Посилаючись на наведені обставини на право отримання якісного обслуговування спільної власності мешканців будинку за економічно обґрунтованими тарифами, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права, як споживач послуг відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

У відзиві на позов (у первісній редакції) від 19.01.2023 та відзиві на заяву позивача про зміну предмету позову від 15.02.2023 представник відповідач адвокат Рябець Г.Я. в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Заперечуючи проти заяви про зміну предмету та підстав позову вказує, що позивачем одночасно було змінено предмет та підстави позову, що є неможливим згідно діючого процесуального законодавства та суперечить положенням статті 49 ЦПК України. Що стосується завданої відповідачем моральної шкоди то це не відповідає дійсності. Оскільки введений в Україні воєнний стан, повітряні тривоги, бомбардування жодним чином не позначилися на здоров`я позивача, а тому посилання останньої на емоційні переживання та приниження саме від ТОВ «Місто для людей Миколаїв» є м`яко кажучи безпідставними та не доведеними.

ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 набула 22.07.2020 та добросовісно і добровільно сплачувала послуги з управління багатоквартирним будинком до лютого 2022 року. Однак з початком війни оплату припинила та станом на 10.02.2022 заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 на дану квартиру становить 6299,89 грн., що підтверджується довідкою по особовому рахунку. Небажання позивача оплачувати за послуги з управління багатоквартирним будинком сприяло направленню нею позову до суду. Те що позивач не має наміру оплачувати борги і свідчить ухвала Ленінського районного суду міста Миколаєва про скасування судового наказу від 20.07.2022 у справі № 489/1403/22.

При цьому, на загальних зборах співвласників будинку АДРЕСА_1 прийнято рішення про укладенням договору на послуги з управління багатоквартирним будинком та визначено ціну за такі послуги в розмірі 4,00 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового чи нежитлового приміщення у будинку. Також обрано уповноваженою особою ОСОБА_3 , яка від імені співвласників 01.09.2019 підписала Договір № 123 з ТОВ «Місто для людей Миколаїв» про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Позивач не була присутня на загальних зборах, так як власником квартири стала 22.07.2020, отримавши її в спадщину, але з дати прийняття спадщини отримувала квитанції на оплату послуг, а отже була поінформована про суми оплат та керуючу компанію. При цьому, жодних дій щодо прояву своєї невдоволеності ані керуючою компанією, ані розміром платежу за послуги з управління з липня 2020 року не висловлювала, не оскаржувала договір та/чи рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, не зверталася до ТОВ «Місто для людей Миколаїв» з будь-якими претензіями чи заявами.

Крім того, відповідно до положень частини одинадцятої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Однак ОСОБА_1 намагаючись визнати недійсним Договір № 123 не залучає до участі у справі сторону договору, за рішенням якої було укладено оспорюваний договір, а саме співвласників багатоквартирного будинку.

Таким чином, з позовної заяви не вбачається, як саме та які саме її права були порушені відповідачем і як спричинено їй шкоду.

У відповіді на відзив 13.02.2023 та відповіді на відзив на заяву про зміну предмету позову від 03.03.2023 позивач вказала на безпідставність доводів представника відповідача.

Зазначає, що заява про зміну предмету позову ґрунтується виключно і лише на встановленому факті тариф послуги на утримання будинку та прибудинкової території для багатоквартирного будинку в розмірі 3,83 грн./кв.м економічно не обґрунтований і через цю причину має завищене значення. Цифри за статтями кошторису витрат (додаток 4 Договору №123) заповнювалися зі стеля та підганялися під сумарно кругле значення 4,00 грн./кв.м. Тому саме цією обставиною (фактом) позивачу завдано матеріальних та моральних збитків.

Позивачем встановлено факт порушення чинного законодавства, а саме відсутність технічного паспорту на багатоквартирний будинок, а також відповідних документів на прибудинкову територію, наявність яких є обов`язковою умовою при формуванні та розрахунку тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Кошторис витрат (додаток 4 Договору № 123) не є економічним обґрунтуванням числового значення кожної статті тарифу (крім пункту 4). Позивачем встановлені всі порушення чинного законодавства при розрахунку тарифу.

Також вважає безпідставними твердження представника відповідача щодо її стресостійкості, а припинення оплати пов`язано не з початком війни, а за фактом її звернення до суду після того як повністю розібралася зі злочином, який триває з 2018 року.

Щодо заяви відповідача про видачу судового наказу, який було в подальшому скасовано, то відповідач, спільно з адвокатом Рябець Г.Я. припускали та були впевнені в тому, що після вжитих ними дій та такого масштабного психологічного тиску на неї, як інваліда 2 групи у поважному віці, вона відкличне свій позов, а іншим простим пенсіонерам неповадно буде звертатися до суду.

Вважає, що умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні не відповідають умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, так як текст договору був підготовлений відповідачем без дотримання вимог законодавства.

У зв`язку із наведеним просить відхилити заперечення відповідача в повному обсязі та відмовити у виконані вимог пункту 3 відзиву, оскільки розмір позначеної представником відповідача в особі адвоката Рябець Г.Я. суми гонорару неспівмірний із сумою нібито боргу (6299,89 грн.) та із сумою матеріальної шкоди і задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 16.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано від ТОВ «Місто для людей Миколаїв» належним чином завірені копії договору № 1/349 від 16.07.2018 та договору № 123 від 01.09.2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

Протокольно ухвалою суду від 15.02.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, так як заяву подано до першого судового засідання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Недійсність Договору № 123, крім наведених у позові підстав, обґрунтовувала смертю ОСОБА_3 , яка його підписала, про що їй стало відомо від інших співвласників будинку після звернення до суду, що на її думку є підставою для встановлення факту смерті вказаної особи.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просила відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн., проти чого позивач заперечувала.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 з 22.07.2020, яку отримала в спадщину, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.02.2022.

За результатами конкурсу, проведеного виконавчим комітетом Миколаївської міської ради на підставі наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 13.07.2018 № 96 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Миколаєва» управителем багатоквартирих будинків, які входили до складу об`єкту конкурсу, серед яких будинок АДРЕСА_1 , було визначено ТОВ «Місто для людей Миколаїв».

16.07.2018 між ТОВ «Місто для людей Миколаїв» (далі управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі заступника директора департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради начальника управління житлового господарства Рєпіна О.В. (далі співвласники), було укладено договір № 1/349 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За умовами цього договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (далі - Договір № 1/349).

Пунктом 10 Договору № 1/349 сторони визначили, що ціна послуги з управління становить 5,94 грн (в тому числі ПДВ) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку.

В подальшому рішенням загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 від 30.08.2019 управителем багатоквартирного будинку визначено ТОВ «Місто для людей Миколаїв» з 01.09.2019 за ціною управління 4,00 грн за 1 кв. метр. Цими ж зборами обрано уповноважену особу ОСОБА_3 , яка від імені співвласників має право на укладення, внесення змін та розірвання договору з управителем.

Згідно з Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №123 від 01.09.2019, укладеним між ТОВ «Місто для людей Миколаїв» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі уповноваженої Ястреби Т.А., що діє на підставі протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 30.08.2019, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

За умовами пункту 10 Договору № 123 ціна послуги з управління становить 4,00 грн (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, поточний ремонт та оплата послуг щодо енергопостачання спільного майна будинку в розмірі 3.83 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі кошторис витрат), що містяться у додатку 4 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 0,17 грн на місяць.

Вимоги до якості послуги з управління будинком та розрахунок ціни складових послуги сторонами визначено в додатках №№ 3, 4 до Договору № 123.

Пунктом 20 наведеного Договору передбачено, що у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управляння, надання неналежної якості послуги з управління кожен співвласник має право викликати управителя для перевірки її якості. За результатами перевірки якості послуги з управління складається акт-претензія, який підписується співвласником та управителем. Управитель (його представник) зобов`язаний прибути на виклик співвласника не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення співвласника. Акт-претензія складається управителем (його представником) та співвласником і повинен містити інформацію про ненадання чи надання неналежної якості послуги з управління із зазначенням причин, дату (строк) її ненадання чи надання неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує її ненадання чи надання неналежної якості. У разі неприбуття управителя (його представника) в установлений договором строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується співвласником, а також не менш як двома іншими співвласниками, які проживають (розташовані) у сусідніх приміщеннях, і надсилається управителю рекомендованим листом.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що на розгляді в Ленінському районному суді міста Миколаєва перебувала справа № 489/440/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Місто для людей Миколаїв», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору громадська організація «Городянин Миколаєва», про визнання економічно необґрунтованою та скасування ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком.

Рішенням вказаного суду від 14.09.2022, залишеним в силі постановою Миколаївського апеляційного суду від 22.11.2022, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Із судового рішення апеляційної інстанції встановлено, що в жовтні 2018 року Миколаївська міська рада звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради (далі - Департамент ЖКГ), Конкурсної комісії з призначення управителя багатоквартирних будинків м. Миколаєва (далі - Конкурсна комісія), третя особа - ТОВ «Місто для людей Миколаїв», у якому просила:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) Департаменту ЖКГ на прийняття рішення про призначення управителя багатоквартирних будинків м. Миколаєва та укладення договорів з переможцем конкурсу, оформлених наказом Департаменту ЖКГ від 13.07.2018 № 96 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Миколаєва»;

- визнати протиправними рішення та дії конкурсної комісії з призначення управителя багатоквартирних будинків м. Миколаєва, створеної наказом Департаменту ЖКГ від 01.07.2017 № 77 та скасувати протоколи засідання Конкурсної комісії від 12.07.2018 № 4 і від 13.07.2018 № 5;

- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту ЖКГ від 13.07.2018 у № 96 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Миколаєва».

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 17.12.2018 адміністративний позов задовольнив частково. Проте, п`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 11.04.2019 скасував зазначене судове рішення першої інстанції та ухвалив нове, яким у задоволенні позову відмовив повністю. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що при ухваленні спірного рішення про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Миколаєва Департамент ЖКГ діяв у межах повноважень, наданих законами України, оскільки такий орган створений Миколаївською міською радою, як виконавчий орган цієї ради, який уповноважений на забезпечення відповідних заходів з управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, у тому числі з організації конкурсу у сфері управління багатоквартирним будинком та призначення управителя за певних умов.

05.12.2019 суд касаційної інстанції залишив постанову п`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 без змін.

При вирішенні спору суд виходить з наступного правового регулювання.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Як встановлено судом, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 з 22.07.2020 та споживачем послуг, що надає відповідач.

Надані відповідачем послуги позивач вважає неякісними та такими, що завдали їй шкоди та шкоди технічному стану конструктивним елементам будівлі багатоквартирного будинку та його внутрішньобудинковим інженерним комунікаціям, а вартість послуг управителя є економічно необґрунтованою. Укладення оспорюваного договору здійснено без аналізу технічного стану будинку і за відсутності технічного паспорту на будинок та документів на прибудинкову територію, а його умови не відповідають типовому договору, що в сукупності є наслідком недійсності такого договору.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частиною третьою статті 215 ЦК України).

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є:

1) перелік послуг;

2) вимоги до якості послуг;

3) права і обов`язки сторін;

4) відповідальність сторін за порушення договору;

5) ціна послуг;

6) порядок оплати послуг;

7) порядок і умови внесення змін до договору;

8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору.

Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Склад витрати на управління багатоквартирним будинком, врегульовано статтею 12 наведеного Закону.

За змістом статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, зокрема, визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712 затверджені Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Презумпція правомірності правочину закріплена у статті 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.

У випадку якщо особа, яка не є стороною договору, проте вважає, що її права або інтереси порушені умовами укладеного договору, належним способом захисту суб`єктивних прав такої особи, буде вимога про визнання недійсним умов договору, що порушує її права.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За обставинами справи, за адресою житлового будинку АДРЕСА_1 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не створено. Тому, визначення управителя та ціни послуги з управління багатоквартирним будинком було здійснено відповідно до пункту 5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за результатами конкурсу виконавчого органу місцевої ради.

За частиною другою статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна з управління багатоквартирним будинком протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Отже, закон не передбачає принцип сталості раніше визначеної ціни послуги, сформованої на конкурсній основі.

За матеріалами справи, ціна за послугу з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 була визначена на підставі конкурсу та в подальшому змінена в сторону зменшення самими співвласниками багатоквартирного будинку, які крім іншого рішення загальних зборів управляючою компанією обрали ТОВ «Місто для людей Миколаїв», закріпивши це в Договорі №123, що відповідає положенням законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Доказів оскарження рішення загальних зборів позивачем суду не надано.

Підписання оспорюваного договору від імені співвласників багатоповерхового будинку здійснено через обраного загальними зборами уповноваженого представника, що передбачено положенням Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». При цьому, немає значення коли позивач набула право власності на квартиру, оскільки рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення (частина одинадцята статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Таким чином, вказані в оспорюваному договорі складові якості та ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, детальний опис яких закріплено в додатках №№ 3, 4 до Договору № 123, визначенні на розсуд співвласників багатоквартирного будинку та закріпленні в договорі на підставі рішення загальних зборів цих співвласників будинку, що відповідає Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

При цьому, умови оспорюваного договору не суперечить істотним умовам договору, передбаченим статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Типовому договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712.

Відсутні і підстави і для визнання недійсним оспорюваного договору і відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», на які посилається позивач.

Суд звертає увагу, що посилаючись на надання відповідачем неякісної послуги з управління багатоквартирним будинком, позивач не змогла підтвердити в судовому засіданні коли саме така послуга надавалася та чи складався акт-претензія в порядку, встановленому оспорюваним договором, який відповідає вимогам пунктів 45 47 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712.

Щодо відсутності технічної документації на житловий будинок, що на думку ОСОБА_1 могло вплинути на економічну обґрунтованість ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, то суд вважає, що відсутність такої документації не є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним, оскільки ціна послуги відповідача встановлена загальними зборами співвласників будинку. Крім того є меншою ніж та що була встановлена за результатами конкурсу.

Крім того, відсутність документації не перешкоджає укладенню договору на управління багатоквартирним будинком, що прямо випливає з аналізу пункту 8 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712 (у редакції на момент укладення договору), де зазначено, що у разі покладення співвласниками обов`язку щодо виготовлення (відновлення) відсутньої документації на управителя такі витрати відшкодовуються співвласниками в порядку та на умовах, що погоджуються управителем та співвласниками.

Помилковими є доводи позивача, які ґрунтуються на судових рішеннях у справі № 826/8441/17, так як встановленні у вказаній справі обставини є відмінними від обставин справи, яка розглядається. Так, на відмінну від справи № 826/8441/17, де оскаржується розпорядження виконавчого органу міської ради про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у справі, що розглядається, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначена рішенням загальних зборів багатоквартирного будинку.

Щодо заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_3 то така заява позивача не підлягає розгляду в межах даної справи, оскільки порядок встановлення юридичних фактів, зокрема факту смерті особи, в цивільному судочинстві врегульовано положеннями розділу ІV ЦПК України. Проте, позивач не зверталася в установленому ЦПК України порядку із наведеною заявою до суду та подала її в межах цієї справи, що виходить за межі позовних вимог. При цьому, факт смерті вказаної позивачем особи, як що і мав місце, то жодним чином не впливає на правомірність оспорюваного договору та порушення прав позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем порушення ї прав оспорюваним договором, який містить усі істотні умови договору, передбачені законодавством на момент його укладення та укладений відповідно до законодавства, тому відсутні підстави для визнання договору неправомірним і недійсним з підстав вказаних позивачем.

Відсутні підстави і для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача відновити в повному обсязі та відповідно до вимог чинного законодавства відсутній пакет технічної документації на будинок, оскільки, як вказано вище, відновлення такої документації, відповідно до Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 № 712, може здійснюватися управителем з відшкодовуванням витрат співвласниками в порядку та на умовах, що погоджуються управителем та співвласниками.

Доказів того, що співвласники зверталися до відповідача із відповідною вимогою та погодили порядок відшкодування витрат на відновлення (виготовлення) документації на будинок позивачем не надано.

Інші позовні вимоги - відшкодування матеріальної (з урахуванням пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних) та моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про протиправність та недійсність оспорюваного договору, в задоволенні якої судом відмовлено.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

У заяві від 16.01.2023 позивач просить вжити заходів реагування та впливу відносно посадових осіб організатора конкурсу (Департаменту ЖКГ ММР), а також членів конкурсної комісії та відповідача, які допустили порушення вимог законодавства, з метою недопущення таких випадків в майбутньому та постановити окрему ухвалу, яку направити до правоохоронних органів з метою притягнення до відповідальності осіб, винних в порушенні чинного законодавства .

У заяві від 12.02.2023 позивач просить вжити заходів реагування та впливу відносно адвоката ОСОБА_2 яка допустила порушення вимог законодавства, порушення Присяги адвоката України та систематичного порушення правил адвокатської етики, з метою недопущення таких випадків в майбутньому та постановити окрему ухвалу, яку направити до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення та до правоохоронних органів.

У частині п`ятій статті 262 ЦПК України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Результат аналізу частини першої статті 262 ЦПК України дає підстави для висновку, що суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

В судовому засіданні не встановлено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали відносно посадових осіб організатора конкурсу -Департаменту ЖКГ ММР, а також членів конкурсної комісії та відповідача, а обставини, вказані позивачем в заяві від 16.01.2023, не є предметом дослідження судом під час розгляду позовної заяви.

Також не встановлено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали відносно представника відповідача адвоката Рябець Г.Я., оскільки викладені останньою у письмових заявах заперечення проти позову та доводів позивача не вказають на зловживання процесуальними правами та правами адвоката.

Не встановлено судом і достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства, які містять ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для задоволення заяв позивача про постановлення окремих ухвал відсутні.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права самостійно звернутись до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинені, на її думку, кримінальні правопорушення.

Щодо заяви позивача про прискорення розгляду її заяви від 30.01.2023 про постановлення окремої ухвали від справи від 17.01.2023 (фактично заява від 16.01.2013) то відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України постановлення такої здійснюється судом за вказаних у цій нормі умов при вирішенні спору. На момент подання заяви спір вирішено не було.

Суд також не вбачає підстав для застосування до позивача заходів процесуального примусу, про що просила представник відповідача в судовому засіданні.

Представником відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн., проти чого позивач заперечувала.

На підтвердження несення таких витрат представник відповідача надала: договір-доручення про надання правничої допомоги від 05.10.2022, укладений між адвокатом Рябець Г.Я. та ТОВ «Місто для людей Миколаїв», строк дії якого до 31.12.2024; додаткову угоду № 1 від 05.10.2023, відповідно до якої сторони погодили вартість однієї години роботи адвоката у цивільній справі № 489/2736/22 складає 1000,00 грн.; акт приймання-передачі виконаної роботи від 16.03.2023, з детальним описом наданої адвокатом послуги із зазначенням годин та ціни послуги 15000,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 16.03.2023 про прийняття адвокатом Рябець Г.Я. від ТОВ «Місто для людей Миколаїв» 15000,00 грн. плати згідно договору від 05.10.2022; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 557 від 20.10.2009.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пунктів 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Враховуючи, складність справи, характер наданих адвокатом послуг, а також критерій розумності розміру понесених стороною витрат та їх пов`язаності із розглядом справи, суд вважає достатнім розміром понесених відповідачем витрат на правничу допомогу 2000,00 грн., які підлягають стягненню з позивача на корись відповідача.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, витрати з судового збору підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» про визнання протиправним та недійсним правочину, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на корись Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв», , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул.Погранична,165, каб.3.

Повний текст судового рішення складено 21.03.2023.

Суддя І.В.Коваленко