БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/65/23
Справа № 356/64/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Дудар Т.В.

за участю секретаря Харченко Ж.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну виду та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну виду та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 24 червня 2015 року було зареєстровано шлюб, який рішенням Березанського міського суду Київської області від 21 травня 2019 року було розірвано. Від спільного сумісного подружнього проживання у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Досить тривалий час відповідач не надавав родині належної матеріальної допомоги на утримання сім`ї та дитини, тому позивач звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до її повноліття. 21 травня 2019 року Березанським міським судом Київської області було винесено рішення, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої спільної доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 березня 2019 року. Як стверджує позивач, сума аліментів, встановлена рішенням суду, на сьогоднішній день є значно меншою, ніж необхідно для належного розвитку та виховання дитини відповідного віку. Донька проживає з позивачем, перебуває на її повному матеріальному утриманні. ОСОБА_1 зазначила, що вона хоч і працює, але починаючи з 24.02.2022 по даний час перебуває в простої на підприємстві, коштів не вистачає на продукти харчування, ліки, комунальні послуги. Відповідач ОСОБА_2 участі в житті та розвитку дитини не бере. Донька часто хворіє, потребує значних коштів на лікування та реабілітацію після лікування, підтвердженням чого є довідка Березанської міської лікарні № 30 від 20.12.2022. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на лікування дитини.

Як стверджує позивач, з віком потреби на спільну з відповідачем дитину значно зросли, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеного у рішенні суду від 21.05.2019. Як наголошує ОСОБА_1 , отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідач у справі є працездатним, дієздатним, не є інвалідом, працює, має великі постійні заробітки. На час винесення судом рішення про стягнення аліментів, ОСОБА_2 працював в органах Державної прикордонної служби України, де і продовжує працювати на даний час та крім основного заробітку отримує додаткову грошову винагороду в розмірі не менше 30 000,00 грн у зв`язку із введеним воєнним станом.

Як вказує у позовній заяві ОСОБА_1 , оскільки інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, жодних стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться, він проживає один, інших утриманців не має, тому відповідач має повну можливість без погіршення свого матеріального стану утримувати свою малолітню дитину, сплачуючи аліменти на її утримання, до досягнення донькою повноліття, не у твердій грошовій сумі 3000,00 гривень на місяць, за які на сьогоднішній день, за інфляції в країні понад 50 % неможливо придбати навіть елементарний одяг та взуття, не кажучи вже про оздоровлення дитини.

Оскільки право вибору способу присудження аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, та враховуючи, що з часу винесення судом рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі, законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину змінювався в сторону збільшення, а визначений рішення суду розмір аліментів на теперішній час є недостатнім для забезпечення дитині рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, зміну майнового стану відповідача у зв`язку з постійним зростанням заробітної плати, ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, та відповідають інтересам дитини, необхідно визначити спосіб та розмір стягнення аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що в теперішній нестабільний час в державі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є недоцільним, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, ОСОБА_1 просить суд змінити вид та розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.05.2019 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з твердої грошової суми в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок на частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви.

В силу приписів пункту 1 ч. 4 ст. 19, п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України вказана цивільна справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження враховано клопотання позивача, те, що дана справа не належить до категорії спорів, визначених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, ціна позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорія та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В силу приписів ч. 4, 5 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом сторонам в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 09.02.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі, судові повістки про виклик до суду, копія позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу надсилались судом в порядку ст. 128 ЦПК України на адресу його зареєстрованого місця проживання та була отримана ним (а.с. 30).

Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень.

Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 скористався своїми процесуальними правами та подав відзив на позовну заяву (зареєстровано канцелярією суду за вх. № 514 від 23.03.2023). Так, у відзиві відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_2 вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. При вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів зміни матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а саме порівняльних даних про його доходи саном на 2019 рік, та станом на 2023 рік, оскільки отримання лише інформації про його доходи на даний час, без надання доказів про доходи станом на 2019 рік, не є доказом покращення чи погіршення матеріального стану платника аліментів, а є лише констатацією факту, наявного на даний час. Також позивачем разом з позовною заявою не надано доказів про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки не дають можливості встановити всі обставини справи, які підлягають доведенню.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги в тій частині, що розмір аліментів, стягнутий за рішенням суду є недостатнім для утримання дитини відповідного віку, оскільки стягнутий у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 184 СК України було визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Відтак, ОСОБА_2 вважає, що позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів є безпідставними, оскільки позивачем не доведено, у зв`язку з чим виникла необхідність зміни способу стягнення аліментів. Крім того, відповідач посилається на те, що 19.11.2021 між ним та ОСОБА_5 був укладений шлюб, у нього народилася друга дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, на даний час змінився сімейний стан відповідача та на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим його витрати значно зросли, що також не може свідчити про покращення його матеріального стану. Доводи позивача про необхідність зміни способу стягнення аліментів у зв`язку з тим, що дитина хворіє та потребує реабілітації, на думку ОСОБА_2 , також не можуть слугувати підставою для зміни способу стягнення аліментів, оскільки позивач наділена правом звернутися до суду з цих підстав з позовом про стягнення додаткових витрат, що викликані додатковими обставинами (а.с. 32-36).

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи (а.с. 64; 65), до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає.

Заслухавши пояснення позивача, оголосивши зміст відзиву відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підґрунтя для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.12.2022 у справі № 727/599/22.

Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною 1,2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками ОСОБА_3 є: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.02.2016, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 10).

21.05.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.05.2019, яке набрало законної сили 21.06.2019 (а.с. 5-6).

Як вбачається з копії рішення Березанського міського суду Київської області від 21.05.2019, вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 20.03.2019 до досягнення нею повноліття (а.с. 7-9).

Позивач ОСОБА_1 додала до позовної заяви довідку від 22.12.2022 № 11-22-182, видану начальником служби управління та розвитку персоналу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про те, що ОСОБА_1 дійсно працює в Державному підприємстві «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 23.07.2019 по теперішній час оператором спеціальних технічних засобів контролю на безпеку відділу контролю пасажирів на безпеку служби авіаційної безпеки. З 24 лютого 2022 року по теперішній час перебуває у простої (Наказ № 01-07.10.1 від 24.02.2022 «Про впровадження простою на підприємстві (зі змінами) (а.с. 15).

Згідно з довідкою № 30 від 20.12.2022, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має діагноз: ДЖВШ, інфекція сечовивідних шляхів. Постанова на ВКК ІІІ гр. підготовча. Потребує медикаментозного лікування (а.с. 16).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.11.2021, виданого Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 19.11.2021 зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що складено актовий запис за № 87 від 19.11.2021. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_7 (а.с. 37).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що вбачається з долученої до відзиву копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.03.2022, виданого Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 39).

Відповідно до акту № 143 від 22.02.2023 обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Березанської міської ради Київської області Полтавець Л., ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_8 та донькою ОСОБА_6 , 2022 р.н. (а.с. 40).

На виконання ухвали суду від 09.02.2023, Окремим контрольно-пропускним пунктом «Київ» Державної прикордонної служби України надано скановану копію архівної відомості про виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 (а.с. 48), з якої вбачається, що за період з січня 2022 по грудень 2022 останній отримав грошове забезпечення у сумі 735352,98 грн.

При розгляді позовної вимоги про зміну виду та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, суд критично оцінює посилання позивача на те, що інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, він проживає один, інших утриманців не має, з огляду на те, що під час розгляду справи судом встановлено, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває малолітня дитина ОСОБА_6 , 2022 р.н. та дружина, тобто у нього змінився сімейний стан.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначено, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Так, право вимагати зміни способу стягнення присуджених аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Суд враховує положення ст. 192 СК України, а відтак, при розгляді даної справи перевіряє наявність підстав для зміни розміру аліментів, передбачених статтею 192 СК України, зокрема матеріального стану платника аліментів, надає належну оцінку доводам відповідача про зміну його сімейного стану (наявність дитини від іншого шлюбу), а також матеріального стану позивача, наявність погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із сторін чи дитини.

Отже, зважаючи на особу платника аліментів, який є працездатним, таким, що отримує постійний дохід, має на утриманні ще одну малолітню дитину, з огляду на вік дитини ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), на те, що вона страждає на хронічне захворювання, потребує медикаментозного лікування, з врахуванням наведеного вище правового обґрунтування, суд вважає необхідним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.05.2019, відтак, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

В частині вимоги позивача про стягнення аліментів зміненим способом з дня звернення з цим позовом до суду, суд дійшов висновку, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки статтею 191 СК України встановлено, що від дня пред`явлення позову присуджуються аліменти на дитину, тоді як аліменти на дитину присуджені рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.05.2019, а в цій справі вирішується спір щодо зміни виду та розміру стягнення вже присуджених за рішенням суду аліментів.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 15-16 ЦК України, ст. 150, 180, 181-183, 192 СК України, ст. 4, 5, 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну виду та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.05.2019 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, визначивши їх у частці від заробітку (доходу) платника аліментів у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Реквізити для сплати судового збору: стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Повний текст рішення буде складено 04 травня 2023.

Суддя Т. В. Дудар