Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/274/23
Провадження № 2/670/118/23
УХВАЛА

05 травня 2023 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, у якому позивач просить:

1.визнати (незаконним) протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2015 року № 22-6947-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 ;

2.визнати (незаконним) протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.01.2016 року № 22-1597-СГ «Про надання затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» ОСОБА_2 ;

3.визнати (незаконним) протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 28860569 від 22.03.2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області Бережанської І.Б.;

4.визнати (незаконним) протиправним та скасувати договір оренди землі № 43 від 14.03.2016 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_2 , предметом якого є оренда земельної ділянки площею 44,00 га з кадастровим номером :07:002:000 строком на 7 років, яка знаходиться на території Майдан-Олександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області;

5.встановити факт, що має юридичне значення: державний акт на право користування землею серії Б № 042512 площею 50,00 га для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами села Майдан-Олексанлдрівський Віньковецького району Хмельницької області визнати за ОСОБА_1 ;

6.встановити факт, що має юридичне значення: державний акт на право користування землею серії Б № 042512 площею 50,00 га для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами села Майдан-Олександрівський Віньковецького району Хмельницької області визнати на право довічного успадкованого володіння землею виданого на підставі рішення Віньковецької районної ради народних депутатів від 23.04.1991 року № 3 Віньковецького району Хмельницької області.

Щодо юрисдикції першої позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

У постанові від 21.03.2018 № 536/233/16-ц Велика Палата Верховного суду дійшла до наступного правового висновку.

Конституційний Суд України у рішенні від 1 квітня 2010 року N 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що:

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб`єктом владних повноважень, пов`язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно зі статтею 151 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Якщо ж особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

У справі, яка розглядається, позивачка звернулася до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки для ведення фермерського господарства, який не було реалізовано внаслідок відмови місцевої ради в погодженні проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки та скасування раніше прийнятого місцевою радою рішення про надання позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою. Наявність існуючого речового права позивачки або інших осіб на цю земельну ділянку судами не встановлено.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria" (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року), висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Виходячи з положень зазначених норм права, суд першої інстанції, розглянувши справу в порядку цивільного судочинства, діяв не як суд, встановлений законом, тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування такого рішення та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, яка була чинною на час вчинення відповідної процесуальної дії, і роз`яснив сторонам їх право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

До аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постановах від 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц) від 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16) та Верховний Суд у постанові від 19.10.2022 року № 447/232/22 та зазначили, що спір, який виник між сторонами, повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у відповідних правовідносинах реалізовував свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності, як суб`єкт владних повноважень, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області при видачі наказу № 22-6947-СГ від 18.12.2015 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 реалізувало свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, як суб`єкт владних повноважень, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Тому позовна вимога про визнання (незаконним) протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2015 року № 22-6947-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а отже в цій частині позовних вимог у відкритті провадження необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки в частині позовної вимоги: визнати (незаконним) протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.12.2015 року № 22-6947-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.А. Мамаєв