Справа № 727/4518/23
Провадження № 2-о/727/202/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Літвінова О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якого виступає ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та самостійного виховання дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого виступає ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та самостійного виховання дитини.

В обґрунтування заяви зазначено, що 02 жовтня 2005 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. За період перебування у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилось двое дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 березня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Вже більше трьох місяців заявник разом з дітьми проживає окремо від ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Він самостійно виховує та утримує синів у вигляді надання коштів на покриття всіх її потреб: харчування, лікування, одяг, навчання, розвиток, відпочинок, кишенькові кошти, належні умови для проживання, у повному обсязі створює всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольняє гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Мати не приймає участі у вихованні та утриманні своєї синів. Фактично, вона самоусунулась від виховання та утримання дітей, не цікавиться їх життям та не підтримує з ними зв`язків. Заявник являється єдиним піклувальником ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , здійснюючи за ними постійний догляд, якого вони потребують. Тому просив встановити факт спільного проживання та самостійного виховання дітей.

Перевіривши заяву та документи додані до неї приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 4 статті 294 ЦПК України передбачає Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

ОСОБА_3 не позбавлена батьківських прав, не визнана судом безвісно відсутньою, питання про визначення місця проживання дітей за згодою батьків чи за рішенням суду документально заявником не підтверджено. Відповідно до положень ст.41 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Питання щодо визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька може бути спірним і повинно вирішуватись між батьками відповідно до чинного законодавства, крім того, ОСОБА_1 в поданій заяві зазначив, що неповнолітні діти проживають разом із батьком після розірвання шлюбу, шлюб припинено 24.03.2023 року, тобто сплив незначний проміжок часу.

Відповідно до поданої заяви, сини проживають з батьком без правового визначення місця проживання спільних дітей.

Таким чином суд приходить до висновку, із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Висновки суду не суперечать практиці Верховного суду і відповідають Правовій позиції викладеній при винесенні Постанови ВС від 19.10.2020 по справі № 161/3933/18 (№ в ЄДРСР 92385526) , у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Залежно від обставин юридичні факти за критерієм їх правових наслідків розрізняють на: правовиникаючі, правозмінюючі, правопризупиняючі, правовідновлюючі, правоприпиняючі. Така класифікація відповідає римській максимі ex facto ius oritur (право виникає з факту).

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведеної норми, якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільно-процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право, оскільки не встановивши факт, особа позбавлена можливості довести наявність у не права, за захистом якого вона звернулась до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 СК ст. 265, 315-319 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого виступає ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та самостійного виховання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : О.Г.Літвінова