Справа № 504/1029/22
Провадження № 2/504/744/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2023 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді- Барвенко В.К.,

секретаря- Завади Ю.А.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду № 5, заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди укладеної у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна набутого подружжям за час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу.

Сторони у липні 2022 року подали заяву про затвердження мирової угоди за змістом якої подружжя дійшло до наступного порядку поділу спільного майна:

За ОСОБА_1 визнається право особистої власності на:

Житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0516, земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0339; земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0027; :01:004:0337; автомобіль VW CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Підписанням мирової угоди ОСОБА_2 підтверджує отримання від ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 120 000 доларів США.

Сторони сповіщені про дату, час та місце проведення судового засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду порушеного питання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для затвердження поданого тексту мирової угоди виходячи з наступного:

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Як встановлено з поданих матеріалів, а також виходячи зі змісту мирової угоди, поділ набутого за час подружжя запропонований суду для його затвердження суперечить наведеним нормам матеріального права.

Зокрема сторони запропонували до поділу майно, яке має ознаки особистої власності, не надано доказів неможливості реального поділу нерухомого майна та земельної ділянки.

Окрім того, відсутні витяги з реєстру заборон та застави нерухомого та рухомого майна.

Суд вважає необхідним відмовити у затвердженні цієї мирової угоди .

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 434, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди укладеної у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна набутого подружжям за час шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.К. Барвенко