Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3583/15-ц
У Х В А Л А

27.02.2023 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Кашуба А.В.

секретар судових засідань Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградові подання Приватного виконавця Пивоварова Юрія Георгійовича, виконавчий округ Закарпатської області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у Виконавчому провадженні №69727127,

В С Т А Н О В И В:

16.02.2023 року на розгляд суду передано подання Приватного виконавця Пивоварова Юрія Георгійовича, виконавчий округ Закарпатської області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у Виконавчому провадженні №69727127.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Приватного виконавця Пивоварова Юрія Георгійовича, виконавчий округ Закарпатської області, перебуває виконавче провадження № 69727127з примусового виконання виконавчого листа 299/3583/15-ц, виданого 15.08.2022 Закарпатським апеляційним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 245898,31 грн, заподіяної внаслідок ДТП, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. Судове рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання за рахунок наявного у нього та належного йому майна. Тому приватний виконавець скористався правом звернення до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Суд з`ясував, що цивільна справа №299/3583/15-ц знаходиться у Верховному суді.

Вивчивши доводи подання, дослідивши подані письмові документи, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що на виконанні Приватного виконавця Пивоварова Юрія Георгійовича, виконавчий округ Закарпатської області, перебуває виконавче провадження № 69727127 із примусового виконання виконавчого листа 299/3583/15-ц, виданого 15.08.2022 Закарпатським апеляційним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 245898,31 грн, заподіяної внаслідок ДТП, та відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн. Цивільна справа №299/3583/15-ц розглядалася Виноградівським районним судом Закарпатської області як судом першої інстанції.

Заявник стверджує, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення.

Зі слів приватного виконавця суд з`ясував, що боржник ОСОБА_1 прибув до приватного виконавця за викликом 09.02.2023 та пояснив, що до розгляду цивільної справи 299/3583/15-ц судом касаційної інстанції не буде виконувати судове рішення. Щодо належних йому транспортних засобів, то повідомив приватному виконавцю, що продав їх.

Заявник вважає, що боржник свідомо ухиляється від належного виконання судового рішення, допускає бездіяльність у виконанні рішення суду за наявності у нього можливості виконати рішення. В зв`язку з цим державний виконавець вважає, що є наявні законні підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Однак, слід звернути увагу на те, що згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів подання вбачається, що приватним виконавцем отримано інформацію про майновий стан боржника, а ОСОБА_1 в свою чергу з`явився до приватного виконавця за викликом та надав відповіді на запитання приватного виконавця, зокрема, пояснивши суб`єктивну сторону своєї поведінки: цивільний спір у справі №299/3583/15-ц між ним та стягувачем ОСОБА_2 розглядається судом касаційної інстанції, що і є причиною зволікання із виконанням вимог приватного виконавця.

Суд, не виправдовуючи поведінку боржника у виконавчому провадженні, вважає однак, що діяння ОСОБА_1 на даній стадії виконавчого провадження не може кваліфікуватися як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, оскільки сукупність його діянь, описаних приватним виконавцем, з іншого боку свідчить про переконливий намір боржника виконати зобов`язання за рішенням суду у цивільному спорі за результатами його розгляду судом касаційної інстанції. Тому, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Приватного виконавця Пивоварова Юрія Георгійовича, виконавчий округ Закарпатської області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №69727127 з виконання виконавчого листа №299/3583/15-ц, виданого 15.08.2022 Закарпатським апеляційним судом, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Головуючий А. В. Кашуба