Дата документу 16.03.2023
Справа № 334/550/23
Провадження № 2/334/807/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

16 березня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Стрельченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Іванісов В.С. в інтересах АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26.01.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

В позові посилалися на те, що 13.01.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено заяву про приєднання №101686/290816 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно якої останній встановлено кредитний ліміт 20000 грн. У зв`язку з простроченням заборгованості в результаті розшуку позичальника було встановлено, що остання померла, спадщину після неї прийняла її донька ОСОБА_1 , тому 08.10.2021 року на адресу держаної нотаріальної контори банком було направлено заяву кредитора з вимогою до спадкоємців позичальника про погашення заборгованості в розмірі 24235,35 грн., з яких 19304,16 грн. заборгованість за кредитом, 2830,63 грн. заборгованість за відсотками, 101,66 грн. комісія, 64,55 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 388,81 грн. 3% річних на суму несплаченого кредиту, 215,95 грн. витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1329,59 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту, яку прохали стягнути з відповідача.

16.03.2023 року в судове засідання представник позивача не з`явився, 15.03.2023 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

16.03.2023 року відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не надала, відзив на позов не подала.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши зміст поданої заяви та доданих до неї документів, суд встановив, що після відкриття провадження у справі позовну заяву подано без додержання вимог ст.175 ЦПК України, а тому позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зокрема, відповідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1,2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Так, згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині .

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 18.09.2019 року у справі № 640/6274/16-ц, провадження № 61-25487св18, зазначив: «При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно ч.1 ст.1282 ЦК України».

Так, позивачем на підтвердження обсягу спадкового майна, яке одержано відповідачем як спадкоємцем після смерті матері, надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2021 року, відповідно якого спадщина складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , в той час як заборгованість померлої перед банком згідно розрахунку складає в розмірі 24235,35 грн.

Законодавцем чітко визначено, що спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, з чого можна зробити висновок, що для звернення до суду з даним позовом, позивач повинен був встановити вартість майна, яке відповідач одержав у спадщину після померлої, для визначення меж відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця, яка визначається згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Обов`язок надання доказів на підтвердження своїх вимог лежить саме на позивачу, однак вказані обставини не враховані позивачем при викладенні обставин позовних вимог, як і не надано суду відомостей про розмір вартості спадкового майна, одержаного відповідачем у спадщину, а у суду відсутні повноваження на збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін, що буде порушенням принципу змагальності сторін.

Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно ч.12 ст.187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відповідно ч.13 ст.187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Так як суд дійшов висновку, що провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, то позовну заяву необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 187 ЦПК України, ст.1282 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу для виконання, відповідачу - до відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М.Телегуз