Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6696/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.02.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леньо В.В.

за участю секретаря Казимірська Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська міська рада Берегівського району Закарпатської області

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська міська рада Берегівського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 18.05.2022 року за реєстровим №909 посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., ОСОБА_5 продала позивачу нерухоме майно, а позивач купила у власність квартиру АДРЕСА_1 . Право приватної власності в цілій частці на зазначену квартиру зареєстроване приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І. за ОСОБА_1 , що підтверджується витягом №301364997 від 18.05.2022 року. Вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності.

Квартира належала ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу посвідченого 17.11.2021 року ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу за реєстровим № 3711. На момент відчуження квартири ОСОБА_5 17.11.2021 року відповідачі у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не проживали.

Відповідно до довідки «Про реєстрацію місця проживання» виданої ФОП ОСОБА_7 від 09.05.2022 року № 107 в тім, що за адресою : АДРЕСА_2 , зареєстровані такі мешканці: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте вказані особи за зазначеною адресою реєстрації фактично не проживають. Зі злів позивачки та ОСОБА_5 місце знаходження відповідачів їм невідоме.

Одночасно наявність зареєстрованого місця проживання відповідачів у квартирі позивача ОСОБА_1 впливає на її права, оскільки остання не може оформити субсидію на комунальні послугу, окрім того факт зареєстрованого місця проживання може стати перешкодою під час відчуження нерухомого майна у зв`язку з тим, що у ньому зареєстроване місце проживання невідомих осіб.

Також вказана обставина створює безпідставне право на проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в квартирі.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, представником позивача до суду подано заяву у якійпросить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи без їх участі та відзиву на позовну заяву суду не надали.

Представник третьої особи Виноградівської міської ради Беегівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, суд, керуючись ст.280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 .

Вказана квартира належала ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору купівлі- продажу посвідченого 17.11.2021 року ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу за реєстровим № 3711. На момент відчуження квартири ОСОБА_5 17.11.2021 року відповідачі у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не проживали.

Попередній власник квартири, в свій час надала згоду на реєстрацію місця проживання відповідачів.

Відповідачі не являються ні нинішніми, ні колишніми членами сім`ї позивачки. У квартирі не проживають.

Не скасована реєстрація відповідачів порушує житлові права позивача відповідно до ст. 383 ЦК України. З огляду на це, позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «... кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.»

При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналізуючи право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини дійшов висновків, згідно з якими визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності; право розпорядження є традиційним і фундаментальним аспектом права власності (рішення Суду у справі «Маркс проти Бельгії» від 27.04.1979 року, п.63).

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном(ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

На підставі п.8 Правил документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".

Згідно з п. 26 зазначених Правил, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, з 18.05.2022 у позивача виникло право власності на житловий квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі за адресою реєстрації не проживали і не проживають на даний момент. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача стосовно визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність задоволення таких вимог.

Керуючись ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 13, 80, 81, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийВ. В. Леньо