Справа № 466/4987/22 Головуючий у 1 інстанції Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2350/22 Доповідач в 2-й інстанції Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про поділ майна подружжя - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти в розмірі 1/2 вартості земельних ділянок, що становить суму у розмірі 144102 (сто сорок чотири тисячі сто дві) грн., 00 грн., які були отримані за продаж двох земельних ділянок, площею 0,0600 гектарів за кожну, які розташовані за адресою: м. Львів, урочище «Клепарів», садово-городній кооператив «Квітка» (кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1083; кадастровий номер земельної ділянки :10:004:1236).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 - 1441 (одна тисяча чотириста сорок одна) грн., 02 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 .

В апеляційній сказі покликається на те, що всі кошти від продажу обох земельних ділянок, ним та ОСОБА_1 були спільно використані для потреб сім"ї.

Вказує. що судом першої інстанції помилково не було враховано, що майже рік після продажу земельних ділянок вони з позивачкою перебували у шлюбі і що навіть після розірвання шлюбу ОСОБА_1 ще до 22 червня 2022 року проживала з ним і дітьми у квартирі, користувалася всіма комунальними послугами, брала кошти на придбання їй одягу, взуття, аксесуарів, сигарет, придбання продуктів харчування, і за цей період він витратив всі кошти, які ними були отримані від продажу земельних ділянок.

Також зазначає, що після продажу земельних ділянок 02 червня 2020 року він придбав позивачці мобільний телефон, вартісну техніку для обох дочок, зокрема, два мобільних телефони, вартісний професійний ноутбук для потреб старшої дочки, забезпечив обом дітям відпочинок в Туреччині. В середньому на сім"ю, в тому числі на позивачку він витрачав суму, еквівалентну тисячі доларів в місяць, щоб забезпечити їм повноцінне харчування, оздоровлення, фізичний та духовний розвиток, витрати на послуги репетиторів, які є значними.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

02 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить прийняти відмову від позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року.

У вказаній заяві також зазначає, що з наслідками закриття провадження по справі, передбаченими статтею ч.2 ст. 256 ЦПК України ознайомлена.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання вимог заяви, перевіривши матеріали справи, законність вимог за заявою про відмову від позову, обізнаність позивачки з наслідками такої відмови, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

За загальним положенням, яке міститься в частині першій статті 206 ЦПК України, також передбачено, що позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію, незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає невинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною третьою статті 206, пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною другою статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Також, окрім цього, згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для відхилення заяви ОСОБА_1 про відмову від позову та неприйняття такої відмови судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Враховуючи викладене та вимоги статті 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства розгляд цивільної справи не інакше як за зверненням особи, та подану позивачкою письмову заяву про відмову від позову, яка підтримана ОСОБА_1 в судовому засіданні, відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови позивача від позову, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно визнати нечинним і закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 373, 206, 255, 256 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

Визнати нечинним рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 вересня 2022 року у справі № 466/4987/22.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.