ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2118/16-ц Провадження № 6/636/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Селевко А. О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, посилаючись на те, що ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2016 року задоволено подання державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, а 19 квітня 2022 року постановою головного державного виконавця Чугуївського відділу ДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавче провадження закінчено, що є підставою для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2016 задоволено подання державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Харківській області та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

19 квітня 2022 року постановою головного державного виконавця Чугуївського відділу ДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавче провадження закінчено.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі статтею 13 Загальної декларації прав людини, яка прийнята та проголошена в резолюції 217 А (III) Генеральної Асамблеї від 10.12.1948, кожна людина має право вільно пересуватися і вибирати місце проживання в межах кожної держави, кожен має право залишати будь - яку країну, включаючи свою власну і повертатися в неї.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї (дата ратифікації - 17.07.1997, дата набуття чинності - 11.09.1997), кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, вільне пересування людини є однією із основоположних свобод, гарантованих Конституцією України та чинними міжнародними договорами людині і може бути обмежено лише за виняткових обставин, встановлених законами, як-то необхідність у демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, за умови відсутності законних підстав (відсутність самого виконавчого провадження у рамках якого встановлювалося дане обмеження, повернення виконавчого документу стягувачу за його заявою) та необхідністю ОСОБА_1 перетинати державний кордон, відмова у вилученні відомостей про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України становить незаконне втручання державного органу у його свободу вільно пересуватися.

Таким чином обставин щодо наявності необхідності у демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, які б могли виправдати обмеження свободи позивача вільно пересуватися, не має.

З урахуванням викладеного, обмеження особи у праві виїзду за кордон не може більше пов`язуватися із процедурою виконання судового рішення, для такого обмеження немає будь-яких підстав.

До того ж існування цього обмеження щодо позивача позбавлене правової підстави, практичного змісту та порушує права особи на вільне пересування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Порядок здійснення права на виїзд за кордон осіб, які є громадянами України, а також випадки тимчасового обмеження права на виїзд за кордон регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 21 січня 1994 року громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом.

Пунктом 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Як встановлено в судовому засіданні підставою для обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 слугувало те, що остання була боржником у виконавчому провадженні зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за липень-жовтень 2010 року в сумі 1155 грн 58 коп.

19 квітня 2022 року постановою головного державного виконавця Чугуївського відділу ДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавче провадження закінчено.

Відповідно до ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2016 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон скасуванню.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , застосоване відповідно до ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2016 року у справі № 636/2118/16-ц.

Ухвалу суду направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю. М. Гніздилов