Номер провадження: 22-ц/813/3599/23
Справа № 947/7118/22
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.02.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/7118/22

Провадження номер: 22-ц/813/3599/23

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Власенко С.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

- апелянт (особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та інтереси) ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні з власної ініціативи питання про витребування цивільної справи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання шлюбу недійсним, за апеляційною скаргою адвоката Левіта Віктора Семеновича, діючого від імені ОСОБА_3 , на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Калашнікової О.І. 01 червня 2022 року, повний текст рішення складений 03 червня 2022 року,

встановив:

В березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним шлюб, зареєстрований 01 вересня 2016 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою Республіки Молдова; 2) скасувати актовий запис про шлюб №1614, вчинений Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька - ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №99-252П від 20.08.1999 року.

Позивач у встановленому законом порядку надав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи, позивачу стало відомо, що за адресою спадкового майна, зареєстрована з 11.08.2016 року ОСОБА_2 , 1969 року народження, яка зазначена як дружина покійного батька.

Позивач вважає, що шлюб його батька був фіктивним, укладений без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, тому як батько з відповідачкою ніколи спільно не проживали, не були пов`язані спільним побутом, не мали спільного бюджету, ніколи не піклувались один про одного.

Наявність актового запису про шлюб порушують права позивача на спадщину, що відкрилась після смерті батька, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом (а. с. 2 - 4).

ОСОБА_2 правом на подачу відзиву не скористалась. Відзив на позовну заяву до суду першої інстанції не надійшов.

Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального правом на подачу пояснень не скористався, пояснення на позов не надійшли. У наданій суду заяві просило розглянути справу за відсутності їх представника.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 01 червня 2022 року задоволено вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнано недійсним шлюб, зареєстрований 01 вересня 2016 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою Республіки Молдова. Скасовано актовий запис про шлюб №1614, вчинений Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Рішення суду мотивоване тим, що судом не було отримано будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 мали намір створити сім`ю при реєстрації шлюбу. Сторони на момент реєстрації шлюбу були громадянами різних держав, мали суттєву різницю у віці (21 рік), у зареєстрованому шлюбі перебували 6 місяців. Ні до реєстрації шлюбу, ні після сторони спільно не проживали (свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 сусіди ОСОБА_4 в судовому засіданні у своїх поясненнях стверджували, що ОСОБА_4 проживав один і крім сина його ніхто не відвідував). Із наданих суду квитанцій про внесення плати за комунальні послуги убачається, що усі витрати з утримання квартири як до смерті ОСОБА_4 , так і після його смерті ніс позивач. Після смерті ОСОБА_4 , яка сталась у м. Бровари внаслідок сепсису, що виник із-за гангрени лівої гомілки та стопи, ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не надавала. Дійсну причину реєстрації шлюбу суд не встановив. Позивач у судовому засіданні пояснив, що батько з метою отримати грошові кошти висловлював намір зареєструвати шлюб з жінкою, яка зацікавлена отримати громадянство України (а. с. 88 - 90).

В апеляційній скарзі адвокат Левіт Віктор Семенович, діючий від імені ОСОБА_3 , просить скасувати рішення Київського районного суду міста Одеси від 01 червня 2022 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) позивачем не було зазначено про порушене право у зв`язку з реєстрацією вказаного шлюбу; 2) судом першої інстанції не були встановлені обставини та докази того, що оспорюваний шлюб не відповідав волі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а сторони діяли без мети створення сім`ї; 3) судом першої інстанції не було встановлено жодних ознак психічних розладів у ОСОБА_4 на момент укладення шлюбу, що свідчить про його добровільність та усвідомленість своїх дій; 4) судом першої інстанції не було здійснено заходів щодо сповіщення відповідачки про розгляд справи; 5) апелянт просить застосувати строки позовної давності, оскільки ОСОБА_1 було відомо про реєстрацію шлюбу з 2017 року, а з вказаним позовом звернувся лише 15.03.2022 року; 6) в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває справа №520/11690/17 про визнання заповіту на користь ОСОБА_3 недійсним. Тому, вказаним судовим рішенням порушуються права апелянта, оскільки впливають на склад спадкоємців щодо майна померлого ОСОБА_4 , який склав заповіт на користь ОСОБА_3 (а. с. 96 - 103).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.08.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Левіта Віктора Семеновича, діючого від імені ОСОБА_3 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2022 року (а. с. 112 112 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.08.2022 року справу призначено до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 113).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.11.2022 року задоволено клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції.

17.01.2023 року від адвоката Левіта В.С., діючого від імені ОСОБА_3 , надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

На розгляд колегії суддів винесено питання про витребування Київського районного суду м. Одеси цивільної справи №520/11690/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду питання про витребування цивільної справи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути питання про витребування цивільної справи за відсутності її учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних права або виконанні обов`язків щодо доказів, а також і інших випадках, передбачених цим Кодексом, зокрема коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подають сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Предметом позову по даній справі є визнання шлюбу недійсним.

Апелянта посилається на те, що вона є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача - ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №99-252П від 20.08.1999 року. Позивач посилається, що при розгляді іншої справи з надійшовших до суду матеріалів спадкової справи стало відомо, що за адресою спадкового майна зареєстрована з 11.08.2016 року ОСОБА_2 , 1969 року народження, яка зазначена як дружина покійного батька. Крім того, позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2019 року по праві № 520/11690/17 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Вказане судове рішення по іншій цивільній справі було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

В апеляційній скарзі по даній справі апелянт зазначає, що матеріали справи не містять копії спадкової справи, на яку посилається суд, судом першої інстанції не було досліджено цивільну справу про визнання заповіту недійсним.

Колегія суддів, виходячи з вищевказаного, приходить до висновку, що для встановлення дійсних обставин по справі, перевірки доводів сторін, їх з`ясування, потрібні додаткові відомості, які у матеріалах даної справи відсутні.

Враховуючи вищенаведене, з метою встановлення дійсних обставин по справі, колегія суддів вважає за необхідне витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу №520/11690/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Необхідно встановити строк надання вищевказаної цивільної справи - протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про витребування доказів не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 13, 77, 78, 81, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу №520/11690/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Вищевказану цивільну справу надати у строк протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 03 лютого 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе