У Х В А Л А

судового засідання

20.03.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом виселення з квартири, -

встановив:

У провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С. перебуває цивільна справа №465/4936/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом виселення з квартири.

20.02.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С., який мотивований наявністю обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Марків Ю.С.

Суддя Марків Ю.І. ухвалою суду від 27.02.2023 року визнала заяву ОСОБА_1 від 20.02.2023 року про відвід судді Марків Ю.С. у цивільній справі № 465/4936/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом виселення з квартири необгрунтованою. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м.Львова на автоматизований розподіл для визначення в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України, судді, який вирішуватиме питання про відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 року дану заяву передано судді Мартьяновій С.М.

Керуючись ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

20.02.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С., який мотивований наявністю обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Марків Ю.С.

Доводи ОСОБА_1 , викладені у заяві про відвід судді Марків Ю.С. та які стосуються справи про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП не мають жодного відношення до вказаної цивільної справи, не підтверджені жодним доказом, що не може свідчити про безсумнівну наявність сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді.

Суд не погоджується з наведеною позивачем підставою для відводу судді Марків Ю.С., оскільки, вказані твердження позивача не підтверджені жодним доказом, що не може свідчити про упередженість судді у наслідках розгляду цієї справи, а зводяться до незгоди відповідачки з процесуальними рішеннями судді у іншій справі. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено, тому суд вважає, що заявлений відвід слід вважати необгрунтованим.

Суддя Марків Ю.С. в ухвалі від 27.02.2023 року дійшла висновку про необґрунтованість відводу, обставини, викладені в заяві про відвід, є надуманими, підстави для задоволення заяви про самовідвід відсутні. Відтак справу передано для вирішення відводу іншому судді.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтями 36,37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Також, відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника.

Так, суд покладає на заявника не лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, а й утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Марків Ю.С. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід не вбачається. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, які викладені у вищевказаній заяві про відвід судді, жодним чином не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, та зводяться до незгоди позивача з процесуальними рішеннями судді. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено, тому суд вважає, що заявлений відвід слід вважати необгрунтованим в контексті 36, 37 ЦПК України.

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Оскільки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, заява про відвід необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марків Ю.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом виселення з квартири - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартьянова С.М.