Справа № 429/3094/12
Провадження № 6/185/261/23
У Х В А Л А

05 травня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Головіна В.О., за участю секретаря - Преображенської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», боржник ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У обґрунтування заяви заявник зазначив, що 20 червня 2012 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 429/3094/12 позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 005-03967-030308 від 03.03.2008 року.

23 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2230/К, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» перейшло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 005-03967-030308 від 03.03.2008 року.

08 жовтня 2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» () у справі № 429/3094/12 позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник просить суд розглядати справу без його участі, боржник ОСОБА_1 про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши доводи пред`явленої заяви та перевіривши їх наданими доказами, суд приходить до наступних висновків.

20 червня 2012 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 429/3094/12 позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору № 005-03967-030308 від 03.03.2008 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс»у виконавчих листах, виданими 06 квітня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області по цивільній справі № 429/3094/12.

За заявою стягувача ТОВ "ФК "Паріс" судом 06.04.2023 року видано виконавчі листи, строк пред`явлення до виконання до 03.07.2013 р.

До цього часу банком заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не вчинялися. Окрім цього, жодного відкритого провадження з примусового виконання зазначеного вище заочного рішення суду АСВП не містить, що підтверджується копією роздруківки з офіційного сайту АСВП.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно ч. 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

В силу ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, представник заявника, як на поважні причини, посилається на те, що згідно копії договору про відступлення прав вимог від 23 квітня 2020 року правонаступником всього майна, прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» стало ТОВ "ФК "Паріс", і первісний кредитор не здійснював жодних дій щодо виконавчого провадження у даній справі.

Проте з огляду на вказане, суд вважає, що не є поважною в розумінні закону причина пропуску строку на звернення щодо примусового виконання виконавчих документів у даній справі, яку наводить заявник. Зазначені заявником причини суд вважає суб`єктивними та такими, що обумовлені відсутністю належної організації діяльності юридичної особи заявника.

Крім того, суд вважає, що перебування первісного стягувача на стадії ліквідації не є поважною причиною пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 260, 433 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», боржник ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: В. О. Головін