У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"14" березня 2023 р.

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2022 р. позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Житомиргаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 1375,98 грн., інфляційні витрати в розмірі 173,89 грн., 3% річних в розмірі 116,62 грн. та судовий збір.

Ухвалою судді від 10.01.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Під час судового провадження до суду надійшли відомості про можливу смерть відповідача.

Згідно ухвали суду від 01.03.2023 р. з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витребувано Витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.03.2023 р. на виконання вимог ухвали суду від 01.03.2023 р. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив Витяг з державного реєстру актів цивільного стану, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.66-68).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони та треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 2 ст. 48 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Зі змісту частини 1 статті 55 ЦПК України вбачається, що дана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі, тобто правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку статті 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20.06.2019 р. у справі №185/998/16 зробив висновки щодо застосування норм права, згідно якого якщо позов пред`явлено до померлої особи, то суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі. При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 127/328/17.

При цьому Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20.06.2019 р. у справі №185/998/16 відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 630/664/15-ц.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17, постанови Верховного Суду від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 вбачається, що під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до моменту звернення позивачем з даним позовом та до вирішення питання про відкриття провадження у справі, а відтак його цивільна правоздатність і дієздатність припинились до вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 помер до відкриття провадження у справі, враховуючи вимоги процесуального законодавства і правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Нормами ч.ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України визначено,що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

14.03.2023р. представник позивача ОСОБА_2 направила заяву, в якій просила повернути суму сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі.

При зверненні до суду з позовом позивачсплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується змістом платіжного доручення №2084 від 21.11.2022 р.

З огляду на те, що суд закриває провадження у справі, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає поверненню.

Керуючись ст. 255, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у цивільній справі.

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» - задоволити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» з державного бюджету України судовий збір в розмірі 2481,00 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення №2084 від 21.11.2022 р.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Стрілецька