печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6920/23-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

справа № 757/6920/23-ц

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

предмет та підстави позову - відшкодування шкоди

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, витрат на правничу допомогу та судового збору. Позовні вимоги мотивуючи тим, що 23.11.2018 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту серії 214-01 №011/001/180000092, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», д/н « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 17.06.2019 приблизно о 21:17 в м. Києві по б-ру Дружби Народів, мала місце ДТП за участю автомобіля «KIA», д/н « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota», д/н « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вказаної ДТП, застрахованому транспортному засобу «Toyota» д/н « НОМЕР_1 », було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно Ремонтної калькуляції від 02.07.2019 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», д/н « НОМЕР_1 », склала: 41250,06 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту №KACKO/011/001/19/0001 від 27.08.2019, ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 34375,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14 від 28.08.2019. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «КІА» д/н « НОМЕР_2 », була застрахована за полісом №AM/6346298 в АТ «СК «АРКС», то ПрАТ «УПСК» звернулося до АТ «СК «АРКС» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. АТ «СК «АРКС» відшкодувало ПрАТ «УПСК» частину завданих відповідачем збитків в розмірі 26191,78 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 8183,27 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Після усунення зазначених недоліків ухвалою суду від 22.03.2023 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом.

Судовою повісткою про виклик до суду від 22.03.2023 учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

19.07.2023 до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позовні вимоги вважала небунтованими, оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів порушення нею особистих прав позивача, як фізичної особи. Зазначила, що відповідно до умов договору цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги від 01.10.2020 право вимагати відшкодування шкоди в порядку регресу виникло не у фізичної особи ОСОБА_5 , а у суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Окрім того, зазначила, що позивачем належним чином не доведено, що вона, відповідачка, отримала письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги новому кредитору - позивачу, поряд з цим, позивач не надав суду відповідні докази, що АТ СК «АРКС» відшкодувало ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» частину завданих відповідачкою збитків. Враховуючи не співмірність та недоведеність позовних вимог, витрати на правничу допомогу відшкодуванню також не підлягають. У відзиві відповідачка просила розгляд справи здійснювати без її участі.

У матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 23.11.2018 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 , було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту серії 214-01 №011/001/180000092, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», д/н « НОМЕР_1 ».

У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

17.06.2019 приблизно о 21:17 в м. Києві по бульв. Дружби Народів, мала місце ДТП за участю автомобіля «KIA», д/н « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Toyota», д/н « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Toyota», д/н « НОМЕР_1 », було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу від 26.06.2019, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2020, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ремонтної калькуляції від 02.07.2019 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», д/н « НОМЕР_1 », склала: 41250,06 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту №KACKO/011/001/19/0001 від 27.08.2019, ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі: 34375,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14 від 28.08.2019.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 34375,05 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «КІА» д/н « НОМЕР_2 », була застрахована за полісом №AM/6346298 в АТ «СК «АРКС», то керуючись ст.ст.6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.993, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «УПСК» звернулося до АТ «СК «АРКС» з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

АТ «СК «АРКС» відшкодувало ПрАТ «УПСК» частину завданих Відповідачем збитків в розмірі 26191,78 грн.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом №AM/6346298 склала: 8183,27 грн.

22.02.2020 ОСОБА_2 від ПрАТ «УПСК» направлено претензію про відшкодування збитків у розмірі 8183,27 грн.

01.10.2020, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимог, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором серії 214-01 №:011/001/180000092 від 23.11.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивача, окрім ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», також посилається на норми ст. 1191 ЦПК України, а саме відшкодування шкоди в порядку регресу.

Однак, суд не погоджується з даними обґрунтуваннями з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Таким чином, у зв`язку з виплатою ПрАТ «УПСК» страхового відшкодування своєму страхувальнику ПрАТ «УПСК» відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Тобто, у відповідача виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати останньому суму фактично сплаченого страхового відшкодування.

Судом враховано, що відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «АРКС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ6346298.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на те, що страхової виплати (страхового відшкодування) АТ «СК «АРКС» було недостатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, то ПрАТ «УПСК» отримало право звернутися безпосередньо до відповідача як заподіювача шкоди з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Беручи до уваги, що ПрАТ «УПСК» виконало свої зобов`язання за договором страхування та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 34 375 грн. 05 коп., не отримало повного фактичного відшкодування цієї суми від АТ «СК «АРКС» та у подальшому відступило право вимоги на суму 8183,27 грн. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі укладеного договору, тому до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 8183,27 грн., а саме в порядку суброгації, а не регресу, як вказує представник позивача.

Судом враховано, що невірно визначивши у прохальній частині позову спосіб захисту права позивача шляхом вимоги стягнути з відповідача завдані збитки в порядку зворотньої вимоги регресу, представник позивача все ж таки у змісті позову посилався на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», а тому вказане може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення, тобто позивач має право на страхове відшкодування в розмірі 8 183 грн. 57 коп., а саме в порядку суброгації, а не регресу, як зазначено у позові.

Що стосується заявленого позивачем відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 30.01.2019; додатковою угодою № 001 до договору; актом здачі-прийняття робіт та квитанціями № Р24АР24А477765906D16221, № Р24АР24АD80926 від 11.11.2022.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача у розмірі 3000,00 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір в розмірі 1073,60 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 512, 514, 993, 1994 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, 263- 2652 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 8183,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Р.В. Новак