У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2023 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Буша Н.Д.,

секретаря судового засідання Зануди І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та зупинення виконання за судовим наказом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу від 11.01.2023 року таким, що не підлягає виконанню та зупинення виконання за вказаним судовим наказом.

Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що 24.01.2023 року він одержав поштове реєстроване відправлення з судовим наказом від 11.01.2023 року в справі №754/11705/22 в порядку наказного провадження 2-н/754/6/23 за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 . Відповідно до квитанції №5 від 01.02.2023 року ТВБВ №10026/0687 АТ «Ощадбанк» зазначену заборгованість за названим судовим наказом було сплачено в загальній сумі 11226 грн., зокрема: заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 9880 грн. 21 коп., інфляційна складова боргу в розмірі 825 грн. 64 коп., 3% річних в розмірі 272 грн. 05 коп. та судовий збір у розмірі 248 грн. 10 коп. Просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із добровільним виконанням боржником своїх обов`язків та зупинити виконання за вказаним судовим наказом.

У судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 11.01.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), який на підставі ордеру на жиле приміщення №198600 від 09.02.1973, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 9880 грн. 21 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 825 грн. 64 коп., 3 % річних в розмірі 272 грн. 05 коп. та судовий збір в розмірі 248 грн. 10 коп.

Заявник ОСОБА_1 24.01.2023 року отримав вказаний судовий наказ.

Статтею 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 ч.1 ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судовий наказ належить до видів виконавчого документу, у відповідності до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 173 ЦПК України, суд може зокрема визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню в порядку, встановленому ст. 432 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника зокрема визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі на нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Судом встановлено, що в даній справі Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» 15.12.2022 року звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 , яка судом першої інстанції задоволена. 11.01.2023 року суд видав судовий наказ, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до копії квитанції №5 від 01.02.2023 року ТВБВ №10026/0687 АТ «Ощадбанк» зазначену заборгованість за названим судовим наказом ОСОБА_1 сплатив в загальній сумі 11226 грн., зокрема: заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в розмірі 9880 грн. 21 коп., інфляційна складова боргу в розмірі 825 грн. 64 коп., 3% річних в розмірі 272 грн. 05 коп. та судовий збір у розмірі 248 грн. 10 коп.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходив ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, тобто боржник добровільно виконав свій обов`язок поза межами виконавчого провадження.

Зазначена підстава заявником для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, повністю доведена та встановлена у судовому засіданні.Суд вважає, що вказані боржником у заяві обставини підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, оскільки судом встановлені підстави, визначені ч.2 ст. 432 ЦПК України, за наявності яких виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви в цій частині.

Щодо вимог про зупинення виконання за судовим наказом від 11.01.2023 року в справі №754/11705/22 або заборони приймати зазначений наказ до виконання до розгляду цієї заяви, судом встановлено наступне.

Згідно з ч.3 ст. 432 ЦПК України суд до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення (судового наказу) є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала відповідне клопотання, інших осіб, які є учасниками справи, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням судового рішення. При цьому, відповідне клопотання має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки на момент розгляду питання про зупинення виконання судового наказу від 11.01.2023 року вказаний судовий наказ визнано таким, що не підлягає виконанню повністю у звязку з тим, що боржник добровільно виконав до відкриття виконавчого провадження свої зобов`язання перед Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», у суду відсутні процесуальні підстави для зупинення виконання судового наказу.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та зупинення виконання за судовим наказом - задовольнити частково.

Судовий наказ Деснянського районного суду м.Києва від 11 січня 2023 року у справі №754/11705/22 за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1 визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки обовязок боржника повністю відсутній у звязку з його добровільним виконанням.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 15.02.2023 року.

Суддя Н.Д.Буша