Справа № 754/361/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2023 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали заяви адвоката Белінського В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Адвоката Белінський В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, а саме просить вжити наступні заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 23539 від 16.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Кредит-Капітал» заборгованість у сумі 31764грн 06коп. Заборонити відповідачу та/або іншим особам здійснювати будь-які дії відносно виконання виконавчого напису нотаріуса № 23539, вчиненого 16.06.2021. Зазначити в ухвалі про забезпечення позову, що вона підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Зазначити в ухвалі стягувачем - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Кредит-Капітал» (79018, Львівська обл., м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1 корп. 28, ідентифікаційний код 35234236).

Заяву про забезпечення позову обґрунтовує тим, що 16.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Татарченком В.Г. було відкрито виконавче провадження №67858299 на підставі виконавчого напису від 16.06.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 23539. На підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на його рахунках. Таким чином, внаслідок вчинення оскаржуваного виконавчого напису майно ОСОБА_1 (кошти) зазнали впливу примусових заходів з боку виконавця. Зазначає, що існує загроза здійснення приватним виконавцем подальших примусових заходів спрямованих на виконання виконавчого напису від 16.06.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 23539, таких як списання коштів з рахунків ОСОБА_1 , їх зарахування на рахунок приватного виконавця та перерахунок на рахунок стягувача. У такому випадку оскаржуваний виконавчий документ буде виконано, ОСОБА_1 втратить належне йому майно (кошти), а майбутнє рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не буде в повній мірі відновлювати його порушене право.

Дослідивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна відповідати ст. 151 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також чи не перешкоджає такий вид забезпечення здійсненню господарської діяльності юридичної особи чи фізичної особи-підприємця.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна/закриття рахунків чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19.

Разом із тим, заявником не надано достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів на підтвердження непраморіних дій, які спрямовані на незаконні наслідки відносно ОСОБА_1 . Заява не містить обгрунтування необхідності забезпечення позову, відсутні докази відкриття виконавчого провадження № 67858299 від 10.12.2021, відсутні докази щодо вчинення приватним виконавцем подальших примусових заходів спрямованих на виконання виконавчого напису від 16.06.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 23539, таких як списання коштів з рахунків ОСОБА_1 , їх зарахування на рахунок приватного виконавця та перерахунок на рахунок стягувача, не долучено жодних доказів на підтвердження необхідності такого забезпечення. До заяви про забезпечення позову надані лише копія та оригінал опису вкладення, копія та оригінал фіскального чеку, копія та оригінал накладної, копії квитанцій.

Викладене вище дає підстави для висновку, що заява не підлягає до задоволення, оскільки заявником не надано достатнього обґрунтування та належних і допустимих доказів.

До того ж суд зауважує, що враховуючи приписи ч.2 ст.149 ЦПК України, заявник не позбавлений права звернутись із заювою про забезпечення позову разом з поданням позовної заяви до суду.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Белінського В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 12.01.2023.

Суддя В.В.Бабко