Справа № 450/4660/21 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1438/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/1439/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Колич Х.Б.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 травня 2022 року та на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просила зобов`язати відповідачів усунути перешкоди та не чинити перешкоди у користуванні трьома допоміжними приміщеннями (чердаками), які розташовані на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 та перебувають у загальному користуванні співвласників будинку.

Позов обгрунтований тим, що позивачеві на праві спільної часткової власності належать 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 132, 1 кв. м, житловою площею 73, 6 кв. м. Власниками 2/5 частин даного житлового будинку є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач вказує, що відповідачі чинять перешкоди у користування вказаним житловим приміщенням, оскільки відповідно до актів обстеження від 19.04.2021 та від 01.09.2021, було встановлено факт недопущення позивача та її доньки до допоміжних приміщень (чердаків), які знаходяться на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 та перебувають у загальному користуванні співвласників будинку. Таким чином, порушено право позивача на вільне користування допоміжними приміщеннями (чердаками), які знаходяться у загальному користуванні співвласників будинку АДРЕСА_1 . На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2022 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального користування відмовлено.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 травня 2022 року в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що висновок суду про придбання відповідачами всього другого поверху будинку, а не його частини (без урахування чердаків), не відповідає Інформації з Реєстру речових прав, яку долучено до позовної заяви, згідно якої відповідачі є співвласниками не другого поверху будинку, а лише 2/5 частини житлового будинку, площею 88,9 м.кв. Відповідачами зареєстровано своє право власності на 2/5 житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 88,9 кв.м., що включає окремі приміщення другого поверху та частину підвалу. Однак приміщення чердаків до складу приміщень, які перебувають у власності відповідачів, не входять.

Таким чином, відповідачі своїми протиправними діями шляхом самовільного переобладнання приміщень чердаків порушують право позивача на вільне користування допоміжними приміщеннями (чердаками), які знаходяться у загальному користуванні співвласників будинку АДРЕСА_1 .

Наголошує, що допоміжні приміщення, а саме горище, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, не підлягає приватизації та не може бути поділене і виділене власнику квартири в багатоквартирному житловому будинку без втрати його функціонального призначення. Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників.

Проте, домовленості про поділ горища між співвласниками будинку до цього часу не досягнуто, тому воно повинно перебувати у їх спільному користуванні. Однак, відповідачі порушують право позивача на користування майном, яке перебуває в загальному користуванні співвласників будинку.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Також ОСОБА_1 оскаржила ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2022 року.

В апеляційній скарзі вказує на те, що загальна вартість витрат позивача на правову допомогу станом на 16.05.2022 становить 8100,00 грн, що підтверджується договором, актами наданої правової допомоги. Зважаючи на викладене, судом помилково відмовлено позивачу у стягненні з відповідачів 8100,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 282089467 від 29.10.2021 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 221, 5 кв.м. належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

Зокрема, 3/5 частки належить позивачці ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності, виданого Пустомитівською міською радою на підставі рішення виконкому № 02-03/428 від 11.12.2008; 2/10 частки належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-1898, виданого 26.10.2017 державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Підгірняк Н.С.; 2/10 частки належить відповідачці ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-1902, виданого 26.10.2017 державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області Підгірняк Н.С.

З матеріалів справи вбачається, що постановою правління Пустомитівської райспоживспілки № 13 від 27.12.1991 дозволено продати другий поверх житлового будинку (мезонін) в АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі правління райспоживспілки, заступнику директора торгової бази райспоживспілки ОСОБА_5 , проживаючому в даному будинку з 1973 року. Остаточна вартість другого поверху житлового будинку згідно оціночного акту становила 8800 крб, яку покупцеві необхідно було внести в касу правління райспоживспілки (а.с. 48).

30.12.1991 ОСОБА_5 здійснив оплату за другий поверх будинку у розмірі 8800 крб., що стверджується квитанцією прибуткового касового ордеру № 2 (а.с. 47), тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками другого поверху (мезоніну) житлового будинку АДРЕСА_1 .

У технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого 15.07.2008 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», вказано характеристику будинку, допоміжних будівель та споруд: А-1 житловий будинок з мезоніном, верандою та підвалом, Б-1 сарай, В-1 сарай, Г-гараж, № 1 хвіртка, № 2 огорожа, № 3 огорожа. Згідно експлікації приміщень будинку садибного типу, розташовані А-1 вхід в підвал (І), підвал (ІІ). Всього по підвалу 12, 9 кв.м. на першому поверсі розташовані приміщення коридорів (1, І), житлові кімнати (2, 3, 4, 5), кухня (6), котельня (ІІІ), ванна (ІІ). Всього по кватирі № НОМЕР_1 та першому поверсі загальна площа 120, 9 кв.м. Мезонін (2) : кухня (1), житлові кімнати (2, 3, 4) ванна (І). Також в експлікації будинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташовані три чердаки. Всього по квартирі АДРЕСА_2 та по мезоніну 80, 7 кв.м.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_1 користується приміщеннями на першому поверсі будинку та має окремий вхід (згідно технічного паспорта на житловий будинок квартира АДРЕСА_3 ). Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користуються приміщеннями другого поверху будинку, мають окремий вхід, який здійснюється по зовнішніх сходах, які не відображені у технічному паспорті (згідно технічного паспорта на житловий будинок квартира АДРЕСА_2 ).

Згідно Акту обстеження від 19.04.2021, складеного комісією, створеною у відповідності до розпорядження міського голови Пустомитівської міської ради від 15.04.2021 № 02-04/127, зафіксовано факт недопущення ОСОБА_1 до технічних приміщень (горища), що знаходяться на другому поверсі будівлі та перебувають у загальному користуванні мешканців будинку АДРЕСА_1 .

Згідно Акту обстеження від 01.09.2021, складеного комісією, створеною у відповідності до розпорядження міського голови Пустомитівської міської ради від 21.08.2021 № 02-04/285, зафіксовано факт облаштування сходів повз зовнішню стіну будинку, які служать виходом на другий поверх. Мешканці другого поверху комісії правовстановлюючих документів на спорудження сходів не надали, аргументуючи це тим, що власника приміщення другого поверху немає вдома. Встановлено факт відсутності сходового прольоту та облаштування бетонного перекриття між поверхами на сходовій клітці в приміщенні № ІІІ. Встановлено факт замокання стін та стелі також утворення грибка впродовж тривалого часу у приміщенні № ІІІ на першому поверсі. Комісія не змогла встановлено факт використання приміщення на другому поверсі як ванна кімната у зв`язку з не допуском комісії до приміщень на другому поверсі. Зафіксовано факт недопущення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , до технічних приміщень (горища), які знаходься на другому поверсі та які перебувають загальному користуванні мешканців будинку. Правовстановлюючі документи щодо належності спірного приміщення на другому поверсі (горища) мешканцями другого поверху не надано.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачка ОСОБА_1 просила усунути перешкоди у здійсненні права користування трьома допоміжними приміщенням (чердаками), які розташовані на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , який перебуває у власності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що на момент подання позову та на момент складання технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами доступ до спірних приміщень горищ (чердаків) є можливим виключно шляхом проходу через вхідні двері у квартиру АДРЕСА_2 мезоніну та проходу через кухню та житлову кімнату, які є у приватній власності відповідачів у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у позовній заяві не вказано, яким саме шляхом може бути забезпечене її право на доступ до допоміжних приміщень (чердаків), не порушуючи при цьому право власності відповідачів та не втручаючись у їхнє приватне життя, клопотання про призначення експертизи з цього приводу позивачкою не заявлено, висновку експерта з цього приводу до справи не долучено.

Із вказаним висновком районного суду колегія суддів погоджується, оскільки такий відповідає встановленим обставинам справи та зроблений судом на основі дослідження всіх наявних у справі доказів.

Переглядаючи ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2022 року, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

19.05.2022 представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до районного суду із заявою про стягнення з відповідачів на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 8 100, 00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, правильно виходив з того, що оскільки у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, відсутні підстави для стягнення з відповідачів на її користь витрат на правничу допомогу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 травня 2022 року та ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 03.02.2023

Головуючий

Судді