ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 року м. Одеса

справа №2-6099/11

провадження №22-ц/813/3715/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Кутурланова О.В., Склярська І.В.,

секретар судового засідання: Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2022року, постановлену під головуванням судді Васильків О.В., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, заінтересована особа публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

встановив :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, уточнивши вимоги якої просив:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2021 року у виконавчому провадженні №64434451 та від 09 лютого 2021 року у виконавчому провадженні №64436078 - неправомірними та скасувати ці постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2021 року;

- визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. щодо роз`яснення йому прав та обов`язків боржника у виконавчому провадженні, а також сповіщення про факт здійснення виконавчих дій, пов`язаних з істотним втручанням в право боржника неправомірною;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про опис майна (коштів) боржника від 22 вересня 2022 року у виконавчому провадженні №64434451, постанову про звернення стягнення на майно боржника від 24 листопада 2021 року у виконавчому провадженні №64434451;

- визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. щодо сповіщення ОСОБА_1 про вартість оціненого нерухомого майна у вигляді будинку АДРЕСА_1 неправомірною;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про передачу на примусову реалізацію до ДП "Сетам" будинка ОСОБА_1 відповідно до заявки на реалізацію від 24 листопада 2021 року №9769;

- визнати бездіяльність (зволікання) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. щодо своєчасного складання та надсилання до ДП "Сетам" постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 16 червня 2022року у виконавчому провадженні №64434451 - неправомірною.

Скарга мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2011року (справа №2-6099/11) з нього стягнута заборгованість за кредитним договором та судові витрати. З метою примусового виконання цього судового рішення були видані виконавчі листи, які неодноразово пред`являлися до виконання, проте були повернуті державним виконавцем без виконання. Останній раз таке повернення мало місце 22 грудня 2017року. Незважаючи на положення ч.1 ст.12 Закону України, за якою строк пред`явлення виконавчого документу становить три роки, приватний виконавець Колечко Д.М. 09 лютого 2021року відкрив виконавчі провадження за виконавчими листами, з пропуском визначеного законом строку пред`явлення їх до виконання.

Постановами приватного виконавця від 09 лютого 2021року відкрито виконавчі провадження №64434451 та №64436078, але в порушення вимог ст.28 ч.1 Закону, копії цих постанов не були направленні боржнику рекомендованим поштовим відправленням, він не був повідомлений про початок примусового виконання рішення та позбавлений доступу до автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Стверджує, що копії цих постанов не отримував, а наявні у матеріалах виконавчого провадження копії рекомендованих повідомлень про нібито вручення йому поштових відправлень 18 лютого 2021року не відповідають дійсності, оскільки наявний в них підпис виконаний від його імені невідомою особою, що повинна довести почеркознавча експертиза. Будь-яких інших відправлень від приватного виконавця він також не отримував; йому не було роз`яснено права та обов`язки у виконавчому провадженні, а тому усі наступні процесуальні рішення прийняті приватним виконавцем Колечком Д.М. (опис та арешт майна боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності, повідомлення про оцінку майна, звернення стягнення на майно боржника, передачу нерухомого майна на реалізацію з електронних торгів) є неправомірними та здійсненні з порушенням його прав.

09 лютого 2021року приватний виконавець виніс постанову про об`єднання ВП №64434451 та ВП №64436078 у зведене ВП №64436527, а відтак усі наступні процесуальні рішення та винесення документів мали бути вчиненні саме у зведеному виконавчому провадженні. Однак, постанови про опис та арешт майна боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності та звернення стягнення на майно боржника прийняті в межах ВП №64434451, що свідчить про їх незаконність.

У зв`язку із введенням в України воєнного стану, у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 травня 2022року, зупинено вчинення дій щодо нерухомого майна, яке належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, у тому числі, щодо можливості реалізації предмета іпотеки на електронних торгах.

16 червня 2022року приватний виконавець виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, якою зупинив електроні торги з реалізації арештованого майна боржника у вигляді належного йому житлового будинку, але ця постанова, на думку скаржника, винесена несвоєчасно та до ДП «Сетам», яке 17 червня 2022року проводило електронні торги з реалізації житлового будинку АДРЕСА_2 , не була своєчасно надіслана. Торги не відбулися лише у зв`язку з відсутністю покупців, що свідчить про зволікання допущенні виконавцем щодо винесення та направлення цієї постанови для виконання.

Зазначив, що про наявність відкритого виконавчого провадження дізнався 08 лютого 2022року.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2022року у задоволенні скарги ОСОБА_1 дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду від 13 вересня 2022року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги на дії приватного виконавця у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована твердженням скаржника про те, що він не отримував від приватного виконавця жодного поштового відправлення, а підпис у повідомленнях про вручення поштових відправлень виконаний не ним, що повинна довести призначена у справі почеркознавча експертиза. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення відповідного експертного дослідження, чим завадив скаржнику в отриманні доказу, яким він обґрунтовував свою скаргу.

Наголосив, що приватний виконавець не роз`яснив йому права та обов`язки у виконавчому провадженні, з приводу чого він не знав про факт вчинення виконавчих дій та був позбавлений можливості самостійно прийняти участь у виконавчому провадженні.

Вказав, що суд належним чином не перевірив наведені ним у скарзі доводи та не надав їм належної правової оцінки.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для вирішення питання чи виконаний підпис у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення в графе «вручено особисто» ним або іншою особою.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., вказавши про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду 13 вересня 2022року, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судові засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат Вронський С.В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні згідно вимог ст.128 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку судової повістки на електрону адресу представника скаржника. У заявах від 20 січня, 05 лютого 2023року адвокат Вронський С.В., серед іншого просив провести розгляд справи у його відсутність.

Згідно ст.372 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ураховуючи наведене, колегія судів ухвалила провести розгляд апеляційної скарги за відсутності апелянта та його представника.

06 лютого 2023року представником ОСОБА_1 подана заява про залишення без розгляду вимог, заявлених в суді першої інстанції, в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. про винесення постанов про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2021 року у виконавчому провадженні №64434451 та від 09 лютого 2021 року у виконавчому провадженні №64436078 - неправомірними та скасування цих постанов про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2021 року.

Перевіривши доводи скаржника, викладені у зазначеній заяві, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви від 06 лютого 2023року про залишення частини вимог без розгляду на стадії їх апеляційного перегляду, в силу відсутності у суду відповідних повноважень.

Заслухавши доповідача, пояснення представника приватного виконавця ОСОБА_2 адвоката Зауліної О.Г., представника АТ «Марфін Банк», які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічне положення містить ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.18 ч.1 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За частиною другою наведеної норми права виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Положенням ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ст.26 Закону).

Згідно з ч.1 ст.28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим повідомленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 4-9 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим повідомленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2011 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Марфін банк" суму заборгованості за кредитним договором №00005F152 від 15 серпня 2008 року в розмірі: 177 039,23 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 серпня 2011року становить 1 411 126,59 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 65 729,16 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 серпня 2011року становить 523 907,42 грн. - заборгованість по сплаті процентів; 86 723,61грн. - заборгованість за пенею за недодержання графіка погашення основної заборгованості; 303 879,03грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів. Також вказаним судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін банк» сплачений судовий збір у сумі 850,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60,00грн.

Зазначене рішення Київського районного суду м. Одеси набрало законної сили 10 грудня 2011року та 13 квітня 2012 року були видані у справі виконавчі листи.

Виконавчі листи неодноразово подавались стягувачем на примусове виконання та останній раз були повернуті 20 червня 2020 року та 29 травня 2020 року, відповідно.

Проаналізувавши наявні на виконавчих листах відмітки про повернення виконавчих листів без виконання, проставлені Першим Київським відділом державної виконавчої служби у м.Одесі від 20 червня 2020року та 29 травня 2020 року, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що строки пред`явлення виконавчих листів до виконання на час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження не сплинули.

09 лютого 2021року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження ВП №64434451 з виконання виконавчого листа №2-6099/11р., виданого 13 квітня 2012 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін банк» заборгованості за кредитним договором №00005F152 від 15 серпня 2008 року в розмірі: 177 039,23 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 серпня 2011року становить 1 411 126,59 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 65 729,16 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 серпня 2011року становить 523 907,42 грн. - заборгованість по сплаті процентів; 86 723,61грн. - заборгованість за пенею за недодержання графіка погашення основної заборгованості; 303 879,03грн. - заборгованість за пенею за несплату процентів.

09 лютого 2021року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. відкрито виконавче провадження ВП №64436078 з виконання виконавчого листа №2-6099/11р., виданого 13 квітня 2012 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін банк» судового збору у сумі 850,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60,00 грн.

Зазначені постанови містять роз`яснення щодо прав боржника на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, внесеного до автоматизованої системи виконавчих проваджень, із зазначенням електронної адреси в мережі-інтернет та номеру ідентифікатору доступу до матеріалів.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень були направлені боржнику ОСОБА_1 поштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, які повернуто приватному виконавцю з відміткою про вручення кореспонденції 18 лютого 2021року.

В ході розгляду справи боржник ОСОБА_1 заперечував факт отримання ним копій постанов про відкриття виконавчих проваджень від 09 лютого 2021року, пославшись на те, що в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення відсутній його підпис, а наявний підпис належить іншій особі, з приводу чого просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу.

Отже, важливим правовим питанням у справі є доведення факту отримання скаржником зазначених копій постанов, які б свідчили про його обізнаність щодо відкриття виконавчих проваджень та можливості подальшого ознайомлення з усіма документами виконавчого провадження в електронному вигляді у АСВП, із використанням номеру виконавчого провадження та ідентифікатору доступу, що зазначений в постановах про відкриття провадження.

Порядок вручення рекомендованих поштових відправлень регламентується Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009року № 270.

Пунктом 99 Правил визначено: рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, … які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Оформлення цих поштових операцій визначено у пункті 105 Правил: для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.

У пункті 106 Правил передбачено: під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Наведене дає підстави дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Суд відзначає, що повідомлення про вручення постанов від 09 лютого 2021року не містять позначки «Судова повістка» або «вручити особисто», а тому особистого підпису одержувача на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення не вимагало.

Таким чином, напис про одержання поштового відправлення боржником, зроблений працівником поштового зв`язку, є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення приватним виконавцем Колечком Д.М. вимог ст.28 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» та не направлення боржнику копій постанов про відкриття виконавчих проваджень від 09 лютого 2021року слід визнати необґрунтованими.

Також встановлено, що постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 09 лютого 2021року об`єднано виконавчі провадження №64434451, №64436078 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у зведене виконавче провадження №64436527.

Пунктом 15 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02 квітня 2012року №512/5 визначено, що об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється виконавцем у порядку, визначеному пунктом 11 цього розділу.

За положеннями пункту 14 розділу III Інструкції у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавець виносить постанову.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що метою об`єднання виконавчих проваджень відкритих відносно одного й того ж боржника, є сприяння вчиненню виконавчих дій. Разом із цим, зазначення приватним виконавцем у постановах про опис та арешт майна боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності та звернення стягнення на майно боржника попереднього номеру виконавчого провадження ВП №64434451, не створило для скаржника перешкод у ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, у тому числі в електронному вигляді, а тому доводи скарги про те, що ці постанови є незаконними у зв`язку із не зазначенням в них номеру зведеного виконавчого провадження, слід визнати неприйнятними.

У зв`язку із введенням в України воєнного стану, у відповідності до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022року, № 2120-IX, який набрав законної сили 17 березня 2022року, розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнено пунктом 5-2 такого змісту: « у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

За положеннями ст.34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладається обов`язок не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, які обумовлюють зупинення вчинення виконавчих дій, має винести відповідну постанову.

Матеріали справи свідчать, що приватний виконавець Колечко Д.М. належним чином не звернув уваги на вищезазначені вимоги законів та не вжив своєчасних заходів щодо зупинення виконавчого провадження в частині зупинення проведення призначених на 17 червня 2022року електронних торгів з реалізації арештованого іпотечного нерухомого майна боржника та прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій лише 16 червня 2022року (тобто майже через 3 місяці з моменту набрання Законом України від 15 березня 2022року, № 2120-IX законної сили).

Разом із цим, електронні торги з реалізації арештованого майна боржника 17 червня 2022року не відбулися. Допущена приватним виконавцем Колечко Д.М. бездіяльність не призвела до порушення прав та інтересів ОСОБА_1 , які б підлягали захисту в порядку ст.447 ЦПК України.

Аналіз встановлених у справі фактичних обставин та зібраних доказів дає підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та не доводять, що оскаржене судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, яке призвело до неправильності вирішення спору.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2022року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21 березня 2023року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді : О.В. Кутурланова

І.В. Склярська