Справа № 279/61/23
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2023 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С. ознайомившись з матеріалами цивільної справи №279/61/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

У С Т А Н О В И В :

1. 28.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» (далі також позивач) звернулось до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожитий природний газ.

2. 30.01.2023 ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області цивільну справу №279/61/23 передано за підсудністю до Корольовського районного суду міста Житомира.

3. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2023 цивільна справа №279/61/23 передана для розгляду судді Рожковій О.С.

4. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя, в провадження якого надійшла справа, має з`ясувати чи належить розгляд такої справи до підсудності цього суду.

5. Питання визначення підсудності врегульовано параграфом 3 глави 2 ЦПК України.

6. Частиною 1 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

7. Зі змісту ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2023 вбачається, що правовою підставою для передачі справи за підсудністю на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира слугувало встановлення місця реєстрації відповідача, яка згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на території Корольовського району м. Житомира.

8. Разом з тим, у статті 30 ЦПК України закріплені правила визначення виключної підсудності.

9. Частина 1 статті 30 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

10. Суд звертає увагу, що виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування процесуальних норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України.

11. Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 р. у справі №638/1988/17 сформував правовий висновок про те, що "послуги з утримання майна надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

12. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 р. у справі №910/10647/18 зазначено: "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном".

13. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

14. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

15. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

16. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

17. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

18. Відповідно до статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

19. Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення заборгованості за послуги зі споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , тобто з утримання нерухомого майна, яке знаходиться на території міста Коростень.

20. Беручи до уваги, що предметом позову у справі є стягнення заборгованості з оплати послуг, які надаються з утримання нерухомого майна, слід дійти висновку, що розгляд такого спору має здійснюватися судом з обов`язковим дотриманням правил виключної підсудності.

21. Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

22. З огляду на те, що позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за послуги з приводу утримання нерухомого майна, яке знаходиться на території м. Коростень, а тому матеріали цивільної справи №279/61/23 слід передати на розгляд до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області як суду, уповноваженому на розгляд даного позову.

Керуючись статтями 30, 31, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Цивільну справу №279/61/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ передати на розгляд Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.

2. Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити на підставі цієї ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. С. Рожкова