Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2100/21

Номер провадження: 2/511/15/23

24 лютого 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

за участю секретаря судового засідання Бєгєн А.В.,

за участі:

представника позивача адвоката Христюк Ю.Г.

представника відповідача адвоката Топунової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТДВ "СК " Ю.ЕС.АЙ.", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

06.10.2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки. В мотивування своїх вимог зазначила, що її визнано потерпілою у кримінальному провадженні №0000595 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України . Вироком Малиновського райнного суду м.Одеси ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 5100,00грн. В ході скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди в розмірі 70673,00грн та моральної шкоди в розмірі 150 000,00 грн. Зазначає, що ДТП було скоєно ОСОБА_3 , який на час скоєння працював на відповідача по справі ОСОБА_2 , а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача по справі зазначені в позові матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 07.12.2021 року було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній категорично не погодився з вимогами позовної заяви , у тому числі зазначив, що позивач у позовній заяві зазначає, що є власником транспортного засобу ВАЗ 211540 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , у той час як відповідно до інформації Головного сервісного центру МВС надійшов лист №31/1888аз від 26.11.2021 року згідно якого позивачем по справі 15.06.2021 року здійснено перереєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21540, 1596 кб.см.2007р.в., № кузова НОМЕР_1 на нового власника по договору укладеного ТРЦ (5142) зі зміною номерних знаків. Також зазначив, що не згоден з висновком експертного авто товарознавчого дослідження з визначенням матеріального збитку. Крім того зазначив , що не згоден з розміром матеріальної і моральної шкоди.(а.с.104-109 том№1)

Представник відповідача адвокат Топунова А.М. надіслала письмове пояснення відповідно до яких зазначила, що вважає, що висновок експерта №200424 від 28.04.2020 року не є належним доказом , так як в ньому не зазначено , що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що такий висновок підготовлено для подання до суду, а тому просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а.с.194-196)

Заяви ( клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Христюк Ю.Г. в судовому засіданні , позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити .

Представник відповідача адвокат Топунова А.М. в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення позовних вимог, да підставі доводів, вказаних у письмових поясненнях, просила в задоволенні позову відмовити .

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачаОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином , про причину неявки суд не сповістив.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТДВ "СК " Ю.ЕС.АЙ.", , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , про причину неявки суд не сповістив.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.10.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд справи (а.с.73 том №1).

16.12.2021 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_3 було залучено до участі в справі в якості третьої особи . (а.с.135 том №1)

16.12.2021 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача , адвокат Топунова А.М. заявила клопотання про залишення позову без розгляду .(а.с.134 том №1)

17.01.2022 року ухвалою Одеського апеляційного суду було розглянуто апеляційну скаргу на ухвалу 16.12.2021 року ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача адвокат Топунова А.М. заявила клопотання про залишення позову без розгляду та цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки повернуто до Роздільнянського районного суду Одеської облаті для виконання вимог, передбачених п.15.11 частини 1 Розділу 13 (Перехідні положення) ЦПК України.

03.08.2022 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області було закрито підготовчий розгляд справи та призначено розгляд справи по суті. (а.с. 225 том №1)

01.12.2022 року ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області ТДВ "СК " Ю.ЕС.АЙ.", , було залучено до участі в справі в якості третьої особи . (а.с.7 том № 2 )

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Згідно вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу.

Зі змісту вироку слідує, що 29.02.2020 року близько 11 годин 36 хвилин , водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Порушення виразились в тому, що 29.02.2020 року приблизно в 11 годин 30 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «МАN ТGХ 26.480», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напів причепом «ОБ», номерний знак НОМЕР_3 , здійснював рух по сухому дорожньому покриттю проїзджої частини вулиці М.Грушевського в Малиновському районі м. Одеси зі сторони вул. Паркова в напрямку вулиці Балківська, не врахував дорожню обстановку, в хлді руху за кермом транспортного засобу не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, під час здійснення перестроювання та зміною напрямку не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав зміну напрямку руху не надавши дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, продовжив зміну руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_4 підкеруванням водія ОСОБА_6 . Від контактування з автомобілем марки «МАN ТGХ 26.480», реєстраційний номер НОМЕР_2 та напів причепом «ОБ», номерний знак НОМЕР_3 , автомобіль «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_4 виїхав за межі проїзної частини та здійснив перекидання. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_4 отримав технічні пошкодження. ( том №1 а.с.14-16).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_1 . ( том №1 а.с.11-12)

Згідно висновку № 200424 експертного автотоварознавчого дослідження від 28.04.2020 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в Д ГП, яка сталася 29 лютого 2020 року, станом на 24 квітня 2020 року укладає 70673, ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 211540», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , станом на 24 квітня 2020 року складає 9425,00грн.( том №1, а.с.18-59).

Відповідно до полісу №АО /0680624 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.05.2019 року вбачається що останній був виданий ТДВ «СК «Ю. Ес. Ай » ОСОБА_2 на транспортний засіб типу Е, номерний знак НОМЕР_3 , модель G9, рік випуску 1991. ( том №1 а.с.13)

Згідно листа ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» за №51-3960 від 25.05.2021 року надісланого на адресу ОСОБА_1 на її заяву від 18.03.2021 року , останній було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з пропуском строку на подачу заява на відшкодування, оскільки подія мала місце 26.02.2020року, а заява від ОСОБА_1 була подана 18.03.2021року . (а.с.17 том №2)

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Дана норма є підставою для звільнення від доказування в частині встановлення вини відповідача, внаслідок якої заподіяно шкоду охоронюваним законом майновим правам позивача.

Згідно ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Щодо морального відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням (пошкодженням) її майна (ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви винним в у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 , що підтверджено відповідним вироком суду ( том №1а.с.14-16).

Позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_2 . Позивач обгрунтовує пред`явлення позову саме до ОСОБА_2 тим, що в період ДТП ОСОБА_3 працював на ОСОБА_2 . Однак до матеріалів позову не додано жодного документу підтверджуючого , що ОСОБА_3 дійсно працював, на момент ДТП на ОСОБА_2 . Долучений до матеріалів справи страховий поліс виданий ОСОБА_2 не є доказом того що ОСОБА_3 працював на ОСОБА_2 та перебував в трудових відносинах з ОСОБА_2 , тобто був на роботі в момент ДТП. У вироку суду жодного слова про трудові відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не має. . Згідно пункту 6 частини 1 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, вказаною нормою встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Верховний Суд вже неодноразово вирішував схожі правовідносини та у адміністративній справі №360/1947/19 (постанова від 08.06.2021) дійшов наступного висновку:

«……..Основною відмінністю договорів цивільно-правового характеру від трудових договорів є те, що перші регламентуються Цивільним кодексом України, а трудові - КЗпП.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Правова основа цивільно-правових договорів полягає у тому, що трудові відносини між сторонами за наслідком укладання договору не виникають.

Сторонами таких договорів є замовник і виконавець, а не працівник і роботодавець. За цивільно - правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом на роботу на певну посаду.

Трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції.

За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власна праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.»

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 04.07.2018 у справі №820/1432/17 та від 26.09.2018 у справі №822/723/17.

У справі №420/6605/18 Верховний Суд у постанові від 22.06.2021 зазначив наступне:

«Характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Так, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

З аналізу наведених норм Верховний Суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулюване - чинним законодавством України. Також у висновку експерта №200424 від 28.04.2020 року, відсутні відомості про те , що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що такий висновок підготовлено для подання до суду, а тому не може бути належним доказом по справі.

Зважаючи на те , що ОСОБА_3 не перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову саме до ОСОБА_2 слід відмовити у повному обсязі.Клопотань щодо заміни відповідача до суду не надходило.

Суд прийшов до висновку , про наявність цивільно-правового договору , тобто - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство ,що передбачає відповідальність роботодавця. Судові витрати вирішуються в згідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись статтями ст. ст. 2, 3.4. 5. 7. , 8, 9,10,11,12,13, 17, 43, 49, 76-81,258, 259,352,354 ЦПК України , ст.ст.1167, 1177 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ТДВ "СК " Ю.ЕС.АЙ.", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2023 року.