У Х В А Л А

Справа №348/894/22

10 березня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника заявника

(відповідача), адвоката - Гураша М.В.,

представника заінтересованої

особи (позивача), адвоката - Капака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна заяву адвоката Гураша Михайла Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2022 року, ухваленого у відповідності до положень ст.ст.280-282 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено частково.

11.10.2022 року адвокат Гураш М.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Просив суд переглянути заочне рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2022 року по даній справі.

В судовому засіданні представник заявника (відповідача), адвокат Гураш М.В. подану заяву підтримав та просив її задоволити з підстав наведених у ній.

Представник заінтересованої особи (позивача), адвокат Капак В.М. в ході судового розгляду даної заяви заперечив щодо її задоволення.

Зазначив, що на його думку представником заявника (відповідача) пропущено строк на подання вказаної заяви, оскільки повне заочне рішення суду було отримане відповідачем ОСОБА_1 - 20.09.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте в подальшому заява про його перегляд подана до суду лише 11.10.2022 року, тобто більше ніж через двадцять днів, що не відповідає вимогам ч.3 ст.284 ЦПК України.

Враховуючи дану обставину, а також те, що клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення не заявлялось, просив відмовити в її задоволенні.

Вивчивши доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, вислухавши представників заявника (відповідача) та заінтересованої особи (позивача), дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч.1, 3 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Також у цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

У відповідності до ч.1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В ході розгляду заяви адвоката Гураша М.В. в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2022 року по даній справі, судом перевірено, що прийнявши позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду, суддею 17.06.2022 року було відкрито провадження у справіта постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши розгляд справи по суті на 09 год. 45 хв. - 15.07.2022 року, про що повідомлено сторін.

Однак, на зазначену дату відповідач ОСОБА_1 до суду не прибув, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином рекомендованною кореспонденцією (а.с.17, 18).

Таким чином, у зв`язку з неявкою відповідача в дане засідання, а також враховуючи, що згідно довідки «Укрпошта», долученої до поштового конверта адресат відсутній за вкзаною адресою, про час і місце слухання справи, розгляд якої призначено на 08 год. 30 хв. - 12.09.2022 року, відповідач був повідомлений судом належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с.20).

На вказану дату та час відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило, в зв`язку з чим 12.09.2022 року судом, у відповідності до положень ст.ст.280-282 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи, ухвалено заочне рішення по даній справі.

Суд констатує, що відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Також суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Прийнявши позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду та відкривши провадження у даній справі,суд вжив вичерпні заходи для повідомлення осіб про час та місце її розгляду, забезпечивши в тому числі відповідачу (заявнику) ОСОБА_1 можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

Однак, як зауважено вище, в судові засідання, які призначались на 15.07.2022 року та 12.09.2022 року відповідач ОСОБА_1 не прибував, хоча про час та місце їх проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд звертає увагу, що за змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до положення п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п.п.1, 3, 5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання процесуальними правами не допускається, що закріплено в ст.ст.43, 44 ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п.3 ст.129 Конституції України).

Із врахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги повторну неявку відповідача ОСОБА_1 в судове засідання, належним чином повідомленого про день та час його проведення, відсутність доказів про поважні причини неявки до суду і таким чином відсутність у суду підстав, передбачених чинним процесуальним законодавством для відкладення проведення судового засідання, суд розглядаючи вищевказану справу прийшов до висновку про можливість проведення судового розгляду у відсутність відповідача ОСОБА_1 , в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу від 12.09.2022 року (а.с.23).

Таким чином, Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області було розглянуто дану справу і 12.09.2022 року ухвалено рішення у відповідності до положень ст.ст.280-282 ЦПК України, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено частково.

Що стосується посилання представника заявника (відповідача) на те, що оприлюднення судом оголошення про виклик відповідача до суду на офіційному веб-сайті судової влади України не є безумовною підставою вважати, що сторона належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи і тому така обставина є підставою для перегляду заочного рішення, суд зазначає, що як закріплено ч.11 ст.128 ЦПК України, - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Також суд зазначає, що копія даного рішення від 12.09.2022 року була направлена судом рекомендованною кореспонденцією на адресу відповідача ОСОБА_1 і отримана адресатом - 20.09.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.29).

Разом з тим, суд звертає увагу, що у вказаному поштовому повідомленні, не міститься відмітки, що рішення від 12.09.2022 року було отримане не відповідачем особисто, а кимось іншим, зокрема «теперішньою дружиною ОСОБА_3 », як зазначено в заяві про перегляд даного заочного рішення (а.с.30).

Суд констатує, що у відповідності до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як визначено ч.ч.2-4 ст.284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Отже, оскільки, як перевірено судом, повне заочне рішення суду було отримане відповідачем поштовим зв`язком - 20.09.2022 року, на переконання суду, заява про його перегляд, що надійшла до суду - 11.10.2022 року, подана із пропуском закріпленого ч.3 ст.284 ЦПК України двадцятиденного строку і в ній не заявлено клопотання про поновлення такого строку.

Крім того, з приводу посилання представника заявника (відповідача) на те, що «під час розгляду даної цивільної справи відповідач ОСОБА_1 не був присутній з поважних причин, оскільки знаходився на тимчасових заробітках за межами Івано-Франківської області, за кордоном», суд зазначає наступне:

Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.4 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

На переконання суду, заявником (відповідачем) та його представником не надано суду доказів щодо поважності неявки відповідача ОСОБА_1 в судові засідання під час розгляду справи по суті та (або) неповідомлення про причини неявки, в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України, в даному випадку доказів перебування за кордоном.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд вважає, що заявником (відповідачем) та його представником не доведено поважності неявки відповідача ОСОБА_1 в судові засідання під час розгляду справи по суті та (або) неповідомлення про причини неявки.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, і в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на достатні докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично непогодженням з винесеним рішенням по суті.

Тому, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Разом з тим суд роз`яснює, що у відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.13, 43, 44, 76, 77, 80, 81, 121, 127, 128, 131, 223, 258, 259, 260, 261, 284, 287, 288, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Гураша Михайла Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст ухвали

складено 15.03.2023 року.