ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/120/22

Провадження № 22-ц/4820/103/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю в режимі відеоконференції представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2022 року (суддя Вдовичинський А. В., повне судове рішення складено 21 жовтня 2022 року) про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У січні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2022 року за заявою ОСОБА_3 позов залишено без розгляду.

11 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22000 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2022 року в ухваленні додаткового рішення відмовлено.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нове судове рішення про стягнення його витрат на правничу допомогу з позивачки. Вказує, що разом із відзивом подавав докази понесених судових витрат на правничу допомогу. Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Поведінка позивачки була спрямована на затягування розгляду справи. Позов пред`явлено про розподіл майна, яке знаходиться у користуванні ОСОБА_3 і відповідач на нього не претендує. Неодноразово представник позивачки заявляв клопотання про відкладення розгляду справи без надання доказів поважності причин неявки. У судовому засіданні представник ОСОБА_3 заявив про бажання мирного врегулювання спору, проте ні позивачка, ні її представник не запропонували умови мирової угоди.

У відзиві ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмову в ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ЦПК України не передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду.

Проте такий висновок суду не відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Згідно з частинами 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У силу частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до пункту 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18 зазначив, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного аналізу положень частини п`ятої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом особи, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України позивач має право до початку розгляду справи по суті подати заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивачки були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяла позивачка недобросовісно та пред`явила необґрунтований позов; чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чи мала вона на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивачки умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що поведінка позивачки була спрямована на затягування розгляду справи, оскільки вона пред`явила позов про розподіл майна, яке знаходиться у її користуванні і на яке відповідач не претендує, так як відповідно до вимог ЦПК України визначення предмета та підстав позову є правом позивача.

Клопотання представника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі не свідчить про необґрунтованість дій позивачки.

Апеляційний суд не погоджується з доводами відповідача, що неподання позивачкою чи її представником пропозицій щодо укладення мирової угоди при заявленні у судовому засіданні бажання мирного врегулювання спору, спрямовано на затягування розгляду справи.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами і відповідач також не позбавлений права висловити свої умови мирової угоди.

Апеляційна скарга не містить посилання на докази, що підтверджують необґрунтованість дій позивачки.

На підставі частин 1 і 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі частин 1 і 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, відсутні підстави для визнання дій позивачки необґрунтованими, оскільки звернення до суду за захистом порушеного права, а також інші дії позивачки, пов`язані з реалізацією її процесуальних прав, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням наведеного у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення має бути відмовлено з наведених вище підстав.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 січня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта