Справа №:755/2869/23
Провадження №: 2-н/755/87/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла зазначена заява.

Вбачається, що дана заява подана до суду з порушенням правил підсудності.

Так, ст. 162 ЦПК України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України «Виключна підсудність», а зокрема частини першої цієї статті, позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

В своїх вимогах заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, відповідно до договору №360 від 20 квітня 2010 року про надання комунальних послуг та про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, у розмірі 5546,21 грн.

Відповідно до матеріалів поданої заяви, надання вказаних житлово-комунальних послуг, згідно договору відбувається за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, як визначено Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Так, аналізуючи положення ст. 30 ЦПК України, можна зробити висновок, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Таким чином, до вимог, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання особою своїх зобов`язань стосовно нерухомого майна - поширюються норми статті 30 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що виключна підсудність за своїм визначенням передбачає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами територіальної підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності, встановлених ст. 27, 28 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, боржник ОСОБА_1 , з 03 листопада 2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, з огляду на вищевикладені положення закону та наведені обставини, слід дійти висновку, що до даної заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, предметом якої є надання відповідних послуг за місцезнаходженням певного нерухомого майна - не можуть застосовуватись правила територіальної підсудності, викладені у ч. 1 ст. 27 ЦПК України, щодо подачі заяви за місцем реєстрації боржника, так як дана заява може бути пред`явлена лише за правилами виключної підсудності.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви про видачу судового наказу, заявлені вимоги виникли з приводу отримання ОСОБА_1 житлово-комунальних послуг, саме за адресою місцезнаходження нерухомого майна, тобто права та обов`язки сторін за даною заявою безпосередньо пов`язані з нерухомим майном, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Дарницького району м. Києва.

Так, відповідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що в даному випадку відсутні законом передбачені підстави для слухання наведеної справи Дніпровським районним судом м. Києва, суд приходить до висновку про направлення матеріалів даної заяви про видачу судового наказу, за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, за місцезнаходженням нерухомого майна, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 162 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Направити матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва(вул. Кошиця, 5-а, м. Київ, 02068).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: А.В. Слободянюк