Справа № 211/3496/22
Провадження № 2/211/638/23
11 січня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована колишня дружина його сина разом з дитиною: ОСОБА_2 , однак у вказаному будинку ніколи не проживала.
Через реєстрацію відповідача, він змушений нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим просив позов задовольнити, визнати відповідача ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони та треті особа повторно не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не надала.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Як встановлено судом, що ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 11).
В спірному домоволодінні станом на 19.09.2022 рік зареєстровані: ОСОБА_2 , разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . однак в будинку ніколи не проживали, особистих речей у будинку не має ( а.с. 10, 13).
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідачка є членом сім`ї власника житла.
Згідно пункту 39 Постанови, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.
Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідачка, як член сім`ї власника житла, ніколи не проживала у спірному будинку, згідно даних акту, а проживала разом з членами своєї родини у своєї матері по АДРЕСА_1 ( а.с. 13), суд вважає можливим визнати відповідачку такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.
Практика Європейського суду з прав людини (висловлена зокрема, у справі "Глоба проти України", рішення набуло статусу остаточного 19.11.2012 року, пункти 37, 38, 40), свідчить про те, що питання, чи є конкретне приміщення житлом, яке захищається п.1 ст.8 Конвенції, залежатиме від фактичних обставин, а саме - існування достатнього та тривалого зв`язку з певним місцем. Стаття 8 Конвенції захищає право особи на повагу до її існуючого житла. Саме лише прагнення заявниці переселитися у житлове приміщення в майбутньому, за відсутності будь-якого істотного зв`язку з ним, не є достатньою підставою вважати, що це було її "житло" у розумінні ст.8 Конвенції.
Зважаючи на те, що спірне житло не є місцем проживання батьків малолітнього, суд дійшов висновку про те, що цей будинок не може вважатися його місцем проживання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст..ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя: Н. О. Сарат