Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/438/22
Провадження № 2/391/28/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2023р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча - суддя Мумига І.М.

за участю секретаря Качинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Артур», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Компаніївська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на будівлю поросятнику за адресою АДРЕСА_1 .

В позовній заяві позивач пояснив, що він фактично з грудня 1999 року і по теперішній час є власником та користувачем нерухомого майна, а саме: - будівлі свинарника за адресою: АДРЕСА_1 та будівлі телятника за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що право власності позивача є лише фактичним і не може бути зареєстровано в установленому законом порядку через відсутність належних для реєстрації правоустановчих документів, є необхідність у визнанні права власності на зазначене майно в судовому порядку.

Так, 01 вересня 1998 року між ПП (МЧП) «Артур» в особі керівника Єпремяна Васака Похановича та КДССГ «Прогрес» в особі керівника Скирди Ганни Дмитрівни було укладено договір підряду, предметом якого були роботи по будівництву автомобільної дороги з твердим покриттям на ділянці: село Коротяк Компанїівського району - село Морквино Компаніївського району. За умовами даного договору вартість робіт становила 97 162 грн. Термін розрахунку був погоджений сторонами до 01 грудня 1999 року. За результатом виконаних робіт сторонами було складено акт №1 «Про приймання робіт» від 15 вересня 1998 року. Даним актом зафіксовано перелік виконаних робіт та їх вартість. Також, в той же день підписано акт ревізійної комісії щодо виконаних робіт.

Оскільки, по закінченню визначеного договором підряду строку на проведення оплати по договору, у КДССГ «Прогрес» були відсутні кошти, в рахунок заборгованості замовником було передано два вищезазначених приміщення. Передача майна оформлена податковою накладною №43 від 17 грудня 1999 року на загальну суму 97 358 грн.

У зв`язку з відсутністю на рахунках та в касі МПП «Артур» коштів (які розраховували отримати за договором підряду) на початок 1999 року, директор ОСОБА_1 змушений був надати підприємству для забезпечення можливості ведення господарської діяльності поворотну фінансову допомогу. Відповідно до договору про поворотну фінансову допомогу, укладеного ОСОБА_1 та МПП «Артур» 01.01.1999 року, підприємству було надано фінансову допомогу в розмірі 100 000 грн. з умовою повернення в кінці поточного року.

В свою чергу, враховуючи наявний, станом на кінець 1999 року, обов`язок МПП «Артур» за договором про поворотну фінансову допомогу від 01.01.1999 року щодо повернення фінансування, та відсутність на рахунках коштів для її погашення, Підприємством було проведено розрахунок зазначеними приміщеннями, про що складено акт приймання передачі від 23 грудня 1999 року.

Таким чином, ОСОБА_1 з 23 грудня 1999 року є фактичним власником приміщень, що є предметом позову.

Однак, враховуючи, що передача приміщень відбувалася без належного нотаріального оформлення правочинів, зареєструвати право власності на нерухомі об`єкти не має можливості.

З часу фактичного переходу будівель у користування та власність ОСОБА_1 (понад 20 років) третіми особами права на дане майно не заявлялися, тому він змушений звернутися до суду.

13.10.2022 року представником позивача ОСОБА_2 подано до суду уточнення до позову, в якому вона просить визнати право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 528,50 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 та на нежитлову будівлю, загальною площею 656,50 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 .

10.01.2023 року представником позивача подано до суду клопотання, в якому прохала вважати правильною адресою, за якою знаходиться нерухоме майно АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 20.09.2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.11.2022 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. (а.с. 80).

Представник відповідачка приватного підприємства «Артур» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, вимоги позову визнає у повному обсязі. (а.с. 70).

Представник третьої особи Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника та не заперечували проти задоволення позовних вимог. (а.с. 43)

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з технічних паспортів від 30.10.2019 року та від 11.11.2019 року та архівних довідок обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 05.11.2019 року та 12.11.2019 року за адресою АДРЕСА_2 знаходиться нежитлова будівля, площею 656,50 кв. м. та АДРЕСА_1 знаходиться нежитлова будівля, площею 528,40 кв. м. та станом до 01.01.2013 року відомості про реєстрацію відсутні. (а.с. 23-34).

Відповідно до висновку про вартість майна від 30.08.2022 року нежитлова будівля, загальною площею 528,50 грн. по АДРЕСА_1 коштує 441 297 грн. та висновку від 09.06.2020 року нежитлова будівля, загальною площею 656,50 кв. м. по АДРЕСА_2 коштує 167 407 грн. (а.с. 10-11).

Між ПП (МЧП) «Артур» в особі керівника Єпремяна Васака Похановича та КДССГ «Прогрес» в особі керівника Скирди Ганни Дмитрівни 01 вересня 1998 року було укладено договір підряду, предметом якого були роботи по будівництву автомобільної дороги з твердим покриттям на ділянці: село Коротяк Компанїівського району - село Морквино Компаніївського району. За умовами даного договору вартість робіт становила 97 162 грн. Термін розрахунку був погоджений сторонами до 01 грудня 1999 року. (а.с. 14-15).

За результатом виконаних робіт сторонами було складено акт №1 «Про приймання робіт» від 15 вересня 1998 року, яким зафіксовано перелік виконаних робіт та їх вартість. Також, в той же день підписано акт ревізійної комісії щодо виконаних робіт. (а.с. 16-17).

В зв`язку з тим, що по закінченню визначеного договором підряду строку на проведення оплати по договору, у КДССГ «Прогрес» були відсутні кошти, в рахунок заборгованості замовником було передано два вищезазначених приміщення, що підтверджується податковою накладною №43 від 17 грудня 1999 року на загальну суму 97 358 грн. (а.с. 18-19).

Відповідно до договору про поворотну фінансову допомогу від 01.01.1999 року підприємством було проведено розрахунок зазначеними приміщеннями, в зв`язку з відсутністю на рахунках коштів для погашення виконаних робіт. (а.с. 20-21), що підтверджується актом приймання передачі від 23 грудня 1999 року. (а.с. 22).

Як вбачається з відповіді Компаніївської селищної ради Кіровоградської області на адвокатський запит № 04-16/233/1 від 02.12.2022 року відповідно до Генерального плану та плану зонування с. Волошки, затвердженного рішенням Компаніївської селищної ради Кіровоградської області « Про затвердження, оновлення та внесення змін до генеральних планів та планів зонування с. Лозуватка, с. Волошки, с. Сасівка, планів зонування с. Мар`ївка та с. Зелене» від 31.08.2021 року № 3041 вулиця Шляхова відноситься до села Волошки Кропивницького району Кіровоградської області. (а.с. 72).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 319654316 та № 319654153 від 05.01.2023 року, заборони щодо вказаного майна відсутні. (а.с. 74-75).

З відповіді Компаніївської селищної ради Кіровоградської області на адвокатський запит № 04-16/186/1 від 20.10.2022 року встановлено, що земельні ділянки, що розташовані під будівлями за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 на даний час несформовані. Щодо процесу оформлення документації із землеустрою на вищевказані земельні ділянки інформація відсутня. (а.с. 76).

Відповідно до відповіді Кропивницької районної військової адміністрації Кіровоградської області від 21.10.2022 року за № 01-22/162/2 згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.10.2022 року юридична особа колективно-дольова спілка селянського господарства «Прогрес», що знаходилася за адресою с. Коротяк Компаніївського району Кіровоградської області (6) не зареєстрована. Відомості про припинення даної юридичної особи, наявність чи відсутність у неї правонаступників відсутні. (а.с. 78).

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статті 12 та 81 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення,.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінує належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність її взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) зроблено висновок, що «умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном».

У постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 924/925/17 та від 22 травня 2018 року в справі № 922/1574/17 зазначено, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому така особа має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3 статті 344 ЦК України. Отже, встановлення власника майна і його волі щодо передачі майна у володіння є обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору у справі про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, і підлягає доведенню під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, судом, на підставі оцінки зібраних по справі доказів в цілому, так і кожного доказу окремо, встановлено, що оскільки позивач, понад 20 років, відкрито, добросовісно та безперешкодно володів нерухомим майном за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , то він має підстави для набуття право власності на вищевказані нежитлові приміщення за набувальною давністю.

В зв`язку з тим, що позивачем не заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд відносить їх за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «Артур», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Компаніївська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 528,50 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 656,50 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 .

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце реєстрації АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: приватне підприємство «Артур», місцезнаходження вул. Гагаріна, 19, с. Верхньоінгульське Кропивницького району Кіровоградської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Компаніївська селищна рада Кропивницького району Кіровоградської області, місцезнаходження: вул. Паркова, 4, смт. Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області, код в .

Повний текст рішення складено 12.01.2023 року.

Суддя І.М. Мумига