ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1289/23 Справа № 176/1764/22 Суддя у 1-й інстанції - Крамар О.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкова М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2022 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 10.09.2007 року по 31.05.2019 рік він працював в умовах шкідливих факторів з повним робочим днем на Смолінській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді машиніста підземних самохідних машин. 31.05.2019 року позивача було звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав професійні захворювання. П. 7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.11.2019 року, затвердженого т.в.о.начальника управління Держпраці у Кіровоградській області, вказує на наявність у позивача професійних захворювань: -вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, C6, C7), з вираженими порушенням біомеханіки хребта на фоні гриж L2-L3, L5-S1, грижі Шморля L3, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей; У п.13 даного Акту міститься висновок про наявність шкідливих умов праці позивача: вібрація. П.17 вказаного Акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: недосконалість технологічного процесу, механізмів (устаткування для буріння шпурів ПП50В1, самоскид «Paus», самохідна машина Т-16), тривалий термін роботи в умовах підвищеного рівня загальної та локальної вібрації на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК». Згідно п.18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання визначені наступні: загальна вібрація 107-109 дБ при нормативі до 107 дБ; локальна вібрація 113-115 дБ, при нормативі 112 дБ. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 грудня 2019 року серії 12 ААА №012337 позивачу вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 60%, при цьому зазначено про потребу в забезпеченні медикаментозним лікуванням, лікуванням в ЛПЗ, санкурлікуванням 1 раз на 3 роки. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 19 березня 2019 року серія 12 ААБ №565853 позивачу встановлено третю групу інвалідності та зазначено про протипоказання роботи в умовах дії вібрації, підземно. Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного захворювання, підтверджуються діагнози професійних захворювань позивача, а саме вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрацій з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні у полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, C6, C7), з вираженими порушеннями біомеханіки хребта на фоні гриж L2-L3, L5-S1, грижі Шморля L3, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей. У зв`язку з вказаним розладом здоров`я порушено нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. Окрім того, внаслідок отриманих ушкоджень, що супроводжується втратою працездатності, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що він тривалий час пропрацював на роботі в небезпечних умовах праці у відповідача, у зв`язку з чим отримав професійні захворювання, втратив працездатність, що протягом тривалого часу фізично та морально страждає, порушено його звичний уклад життя, він не в змозі виконувати навіть легку чоловічу роботу, а фізичні навантаження не дають йому вільно дихати та вільно рухатись, ходити, він змушений часто звертатись в лікувальні заклади та проходити постійне лікування, у зв`язку з втратою професійної працездатності він постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають лише деяке тимчасове полегшення його стану, повне відновлення його стану здоров`я неможливе, що свідчить про незворотність такої втрати як здоров`я. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року в задоволені позову ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання скасувати повністю, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 245000,00 грн. без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року від інших учасників справи не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач скористався правом на одноразове відшкодуванню моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням та отримав відповідну виплату, що в силу ч.5. ст. 23 ЦК України позбавляє позивача повторно звертатися за відкошуванням моральної шкоди.

Але з таким висновком не можна погодитися з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки, виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , з 10 вересня 2007 року по 31 травня 2019 року він працював машиністом підземних самохідних машин на Смолінській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат".

31 травня 2019 року позивач звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України.

По факту виникнення у позивача хронічного професійного захворювання проведено розслідування та складено акт за формою П-4 від 31 жовтня 2019 року про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Розслідування проводилось уповноваженою комісією: Голова комісії Діордиця Ю.Г. лікар з гігієни праці відділу з питань гігієни праці Управління Держпраці у Кіровоградській області; члени комісії: Ліпінський Ю.В. - страховий експерт з охорони праці Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області; В.М.Мягка завідувач поліклінічним відділенням КНП «Смолінська медико-санітарна частина» Смолінської селищної ради; В.Б.Задорожній керівник групи охорони праці Смолінської шахти служби охорони праці ДП "Схід ГЗК"; О.О.Зовва член ЦК «Атомпрофспілки»; І.А.Хорольська юрисконсульт юридичної служби ДП «Схід ГЗК»; І.Г.Д`ячков взаступник голови профспілкового комітету Смолінської шахти ДП "Схід ГЗК".

Комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було встановлено наявність у позивача хронічного професійного захворювання за таким діагнозом: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулонейропатією (L4, L5, S1, C6, C7), з вираженими порушенням біомеханіки хребта на фоні гриж L2-L3, L5-S1, відносного стенозу спино-мозкового каналу на рівні L5-S1, компресії дуального мішка на рівні L2-L3, L5-S1, грижі Шморля L3, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей.

Комісією в п. 12 Акту встановлено, що загальний стаж становить 25 років, за професією 11 років 04 роки у цеху в умовах впливу шкідливих факторів.

Крім того Комісією було зроблено висновок про наявність шкідливих умов праці (п. 13 зазначеного вище акту), та визначено що він підпадав під дію шкідливих факторів: вібрації.

Зважаючи на визначені шкідливі умови праці, комісією були встановлені обставини за яких у позивача виникло професійне захворювання (п. 17 Акту): недосконалість технологічного процесу, механізмів (устаткування для буріння шпурів ПП50В1, самоскид «Paus», самохідна машина Т-16), тривалий термін роботи в умовах підвищеного рівня загальної та локальної вібрації на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК».

В п. 18 Акту комісією встановлені причини виникнення професійного захворювання: загальна вібрація 107-109 дБ при нормативі до 107 дБ; локальна вібрація 113-115 дБ при нормативі 112 дБ.

Усі вищевказані обставини стали причиною виникнення та розвитку у позивача хронічного професійного захворювання, діагноз якого вперше встановлений медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ "Український науково-дослідний інститут промислової медицини" м.Кривий Ріг в жовтні 2019 року.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА №012337 від 10 грудня 2019 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності - 60% безтерміново.

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальною експертною комісією № 565853 Серії 12 ААБ від 10 грудня 2019 року позивачу встановлено третю групу інвалідності з 03.12.2019 року безстроково, причиною інвалідності зазначено профзахворювання.

Позивачем надано суду першої інстанції медичний висновок лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання №1764 від 22.10.2019 року, яким встановлено, що захворювання професійне 22.10.2019 року.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Встановивши, що професійне захворювання ОСОБА_1 , яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ДП Східний гірничо-збагачувальний комбінат, що підтверджено висновками МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

В своєму Рішенні від 27.01.2004 №2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15.

11 листопада 2019 року між Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та ОСОБА_1 укладено договір про відшкодування моральної шкоди № 18/393. Відповідно до зазначеного договору, на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.11.2019 року про відшкодування моральної шкоди, сторони узгодили виплату ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманого ним професійного захворювання у розмірі 4500 грн. Сторони узгодили, з чим погодився позивач, що ДП «СхідГЗК» сплачує ОСОБА_1 одноразово у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання 4500 грн. Сторони дійшли згоди, що ОСОБА_1 відмовляється від будь-яких намірів стягнення на його користь інших сум як відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок професійного захворювання, а також можливо встановлених профзахворювань у майбутньому, пов`язаних із роботою на ДП «СхідГЗК». ДП «СхідГЗК» зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_1 4500 грн. як відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отриманих профзахворювань, за наданими банківськими реквізитами. Сторони домовились, що ДП «Схід ГЗК» на прохання заявника здійснює утримання визначених законодавством податків та зборів з суми моральної шкоди, що виплачується підприємством.

Позивач ОСОБА_1 погодився на такі умови договору, підписав договір, зазначив, що у майбутньому претензій до ДП «СхідГЗК» щодо відшкодування йому моральної шкоди заподіяної професійним захворюванням не матиме.

Відповідно до платіжного доручення від 09.12.2019 року №5676 позивачу ОСОБА_1 сплачено 3622,5 грн, з урахуванням сплачених ДП «СхідГЗК» податків і зборів у відшкодування моральної шкоди заподіяної профзахворюванням на підставі договору.

Однак колегія суддів критично ставиться до такого договору виходячи з захворювання позивача і вважає,що цей договір не позбавляє права позивача звернутись з позовом до суду про стягнення моральної шкоди,оскільки згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА №012337 від 10 грудня 2019 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності - 60% безтерміново.

Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Колегія суддів звертає увагу, що завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, оскільки внаслідок професійних захворювань позивач первинно втратив 60% професійної працездатності, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, постійний характер страждань, який виявляється в хронічних захворюваннях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 147000,00 грн., що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Таким чином, моральна шкода, завдана внаслідок ушкодження здоров`я, підлягає оподаткуванню, оскільки перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області при ухваленні рішення 05 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи та в його основу поклав висновки, які не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим при його ухваленні неправильно було застосовано норми матеріально та процесуального права, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року скасуванню з ухвалення нового рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 147000,00 грн. з урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір /фізичною особою/ в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір задоволених позовних вимог становить 147000,00 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути 1470,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 147000,00 грн. з урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо - збагачувальний комбінат" на користь держави судовий збір в розмірі 1470,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова