Справа № 752/1054/21
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2023 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання: Довгань Г.А.,

за участі:

представника Деснянського ВДВС у м. Києві - Дяченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність посадової особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з відповідною скаргою та просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця в питані організації своєчасного прийняття рішення у відповідності до приписів Закону України "Про виконавче провадження" на підставі його заяви від 06.01.2023 про примусове виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва та зобов`язати державного виконавця на підставі заяви від 06.01.2023 вирішити питання щодо прийняття і надіслання скаржнику рішення у відповідності до приписів Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням правової оцінки, наданої судом В обґрунтування скарги зазначив, що 23.11.2021 Деснянський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі №752/1054/21 за позовом скаржника до заінтересованої особи, яким стягнуто з останнього на користь скаржника 2 800,00 доларів США боргу та судовий збір у розмірі 840,80 грн. На виконання даного рішення Деснянським районним судом м. Києва видано два виконавчих листа. 06.01.2023 скаржник поштою, реєстрованим поштовим відправленням №028 надіслав на адресу Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву від 06.01.2023 про примусове виконання рішення до якої додав два виконавчих документів. Згідно відомостей, які містяться на сайті "Укрпошти" про вручення поштового відправлення за № 0298 Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) документи отримала 12.01.2023. Отже, з урахуванням дати отримання поданих документів постанова про відкриття виконавчого провадження мала бути винесена 13.01.2023, що зроблено не було. Між тим рішення про повернення виконавчих документів протягом трьох робочих днів також не приймалося. Все це свідчить про протиправну бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На підставі викладеного, з метою захисту порушених прав, просить задовольнити заявлені вимоги.

В судове засідання стягувач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, однак його неявка, не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини першої статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.01.2023 керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи повернуті заявнику без прийняття до виконання.

Порядок судового оскарження передбачено Законом Українивід 02червня 2016року №1404-VIII«Про виконавчепровадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до частини першої статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої, другої статті 74Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як пояснила в судовому засіданні представник Деснянського ВДВС у м. Києві, оскільки виконавчі дії не провадились відділом під час військового стану, відразу після відновлення роботи відділом заява скаржника була опрацьована.

Як вбачається з матеріалів справи державний виконавець діяв на підставі п. 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень суду на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про відкриття виконавчого провадження, що заявником зроблено не було.

Тому суд вважає, що державний виконавець діяв відповідно до вище вказаних вимог закону.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладені обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

в задоволені скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність посадової особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.02.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран