РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2023 Справа №607/1909/22 Провадження № 2/607/178/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Максим`юк Я.Е.,

представника позивача адвоката Фільварочної О.Б.,

представника відповідача адвоката Янчишина В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2021 о 17 год. 10 хв. на вул. Обхід в м. Тернополі в напрямку ТРЦ «Подоляни» водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Симоненка в м. Тернополі та здійснюючи поворот ліворуч, виїхав на зустрічний бік дороги і допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортний засіб марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , відкинуло в сторону, де він зіткнувся з транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Sharan», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який виїжджав з вул. Симоненка на вул. Обхід в м. Тернополі. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021 та постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 24.01.2022 у справі № 607/19556/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України позивач вважає, що ОСОБА_2 несе цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з його вини.

Так, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на підставі електронного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206197013 від 06.10.2021, яким передбачена страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у сумі 130000 грн.

Позивач зазначає, що завдана йому майнова шкода становить 339708,30 грн, оскільки саме таким є розмір витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відтак з урахуванням ліміту відповідальності страховика у сумі 130000 грн з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, а саме: 339708,30 грн - 130000 грн = 209708,30 грн.

Також унаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав ОСОБА_1 у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна.

Протиправність дій відповідача полягає у створенні загрози життю та здоров`ю позивача, оскільки удару зазнала передня права частина автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , де життя та здоров`я ОСОБА_1 урятували автомобільні подушки безпеки. Переживання за власне життя та здоров`я завдало позивачу глибоких душевних страждань.

Крім цього, у зв`язку з протиправним пошкодженням автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , позивач позбавлений був можливості користуватись власним майном за призначенням, а вирішення щоденних справ потребувало додаткових витрат часу та коштів. Також внаслідок відновлення та реставрації автомобіля погіршився його товарний вигляд, відбулось зниження ринкової вартості.

Позивач вважає, що розмір компенсації за завдану йому моральну шкоду становить 20000 грн, з яких: компенсація за шкоду, спричинену особисто ОСОБА_1 , 10000 грн; компенсація за шкоду, завдану ушкодженням його майна, 10000 грн.

За таких підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 209708,30 грн та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

07.02.2022 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 15.02.2022 представник позивача усунула недоліки позовної заяви.

17.02.2022 частково задоволено заяву позивача та забезпечено позов у даній цивільній справі шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, VIN НОМЕР_4 .

18.02.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.03.2022 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.

15.03.2022 підготовче засідання відкладено на 08.04.2022 у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

22.03.2022 відповідач ОСОБА_2 подав відзив, у якому заперечив проти задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди та частково визнав позов в частині стягнення компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Відзив мотивований тим, що висновок експерта Мазура М.С. № 360/21 від 27.01.2022 викликає сумнів щодо правильності цього висновку, а тому не може підтверджувати розмір матеріальної шкоди, про відшкодування якої заявив позивач. Також відповідач зазначив, що у разі задоволення позову, необхідно зобов`язати позивача повернути відповідачу деталі пошкодженого транспортного засобу, які залишились після заміни на нові та не можуть використовуватись за призначенням.

08.04.2022 задоволено клопотання представників сторін про витребування доказів від ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» та Тернопільської дирекції ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Підготовче засідання відкладено на 10.05.2022.

28.04.2022 справа прийнята до провадження судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновської І.М. Підготовче засідання призначене на 10.05.2022.

10.05.2022 підготовче засідання відкладено на 02.06.2022 у зв`язку з неявкою представника позивача.

02.06.2022 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів від судового експерта Мазура М.С. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 23.06.2022.

23.06.2022 задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

07.09.2022 поновлено провадження у справі з метою вирішення клопотань експерта.

07.09.2022 клопотання судового експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Губара О.І. задоволено та надано судовому експерту дозвіл на проведення судової автотоварознавчої експертизи без об`єкта дослідження на підставі даних, які наявні у матеріалах цивільної справи. На час проведення експертизи провадження справі зупинено.

05.10.2022 поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи. Призначено підготовче судове засідання у справі на 26.10.2022.

26.10.2022 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.11.2022.

24.11.2022 судове засідання відкладено на 29.11.2022 за клопотанням позивача.

29.11.2022 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.12.2022 у зв`язку з неявкою судового експерта.

16.12.2022 розгляд справи не здійснювався у зв`язку з оголошенням на території Тернопільської області повітряної тривоги. Судове засідання відкладено на 23.01.2023.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Фільварочна О.Б. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що компенсація за завдану матеріальну шкоду розраховувалась з того, що вартість відновлювального ремонту згідно з висновком експерта ОСОБА_4 становила 339708,30 грн, а страхова компанія виплатила позивачу кошти у сумі 130000 грн. Відтак різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 209708,30 грн, які позивач і просить стягнути на його користь з відповідача. Пояснила, що позивач та страховик узгодили між собою суму страхового відшкодування, внаслідок чого розмір такого відшкодування зменшився, що пов`язано з достроковою виплатою коштів. Разом з тим зазначила, що просить вважати, що сума страхового відшкодування, виплаченого позивачу, становить 130000 грн. При цьому різницю між фактично отриманою сумою та сумою, яка підлягала сплаті страховиком, просила залишити за позивачем. Уважає, що ремонт належного позивачеві автомобіля був економічно доцільним, оскільки вартість ремонту з урахуванням зносу є меншою, ніж вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди. Не заперечувала проти передачі відповідачу замінених деталей.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Янчишин В.Й. позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Не заперечував щодо стягнення з відповідача компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн, в іншій частині позову просив відмовити. Зазначив, що погоджується з висновком експерта № СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022. Однак вважає, що економічно недоцільно було здійснювати ремонт транспортного засобу, зважаючи на те, що вартість відновлювального ремонту згідно з висновком експерта становить 446756,86 грн, тобто є більшою вартості транспортного засобу станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка становила 398200 грн. Також зазначив, що розмір завданих збитків, які має сплатити відповідач, становить різницю між вартістю транспортного засобу станом на момент дорожньо-транспортної пригоди та його вартістю у пошкодженому виді з урахуванням суми страхового відшкодування (398200 грн 228770 грн 130000 грн = 39500 грн). Вказав, що у випадку, якщо суд дійде до переконання, що транспортний засіб не є тотально знищеним, необхідно передати відповідачу запчастини автомобіля, які не можуть бути використані за призначенням, однак мають певну цінність.

У судовому засіданні 29.11.2022 позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити. Будучи допитаним як свідок, позивач показав, що усі механічні ушкодження були встановлені експертом під час першого огляду автомобіля. У тому числі встановлено, що шматок переднього підкрилка опинився під заднім бампером, внаслідок чого було пошкоджено лакофарбове покриття бокових дверей. Не визнав, що транспортний засіб був тотально знищеним. Пояснив, що при відновлювальному ремонті здебільшого використовувались вживані деталі. Нові запчастини це лише система безпеки та ходова частина. Усі пошкоджені деталі знаходяться у нього на зберіганні, відтак він не заперечує щодо їх повернення відповідачу. Також у зв`язку з дороговартісним ремонтом позивач був змушений оформити кредит у банківській установі та витратив усі свої заощадження, що завдало йому душевних страждань.

У судовому засіданні 29.11.2022 відповідач ОСОБА_2 позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві. Не заперечував щодо стягнення з нього компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн, в іншій частині позову просив відмовити. Будучи допитаним як свідок, відповідач показав, що при спробі здійснити маневр повороту відбулося зіткнення. Після дорожньо-транспортної пригоди сторони мали намір узгодити все в добровільному порядку, однак був відсутній відповідний висновок страхової компанії. Позивач повідомив, що знайде експерта, який здійснить оцінку транспортного засобу та визначить вартість матеріальної шкоди. Зауважив, що одразу після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача самостійно залишив місце пригоди, при цьому навіть були ввімкнені зовнішні світлові прилади, що свідчить про відсутність тих ушкоджень, про які зазначає позивач.

У судове засідання 23.01.2023 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, однак приймають участь у судовому процесі через своїх представників.

У судовому засіданні 23.01.2023 експерт ОСОБА_5 пояснив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу не перевищувала його ринкової вартості станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди. Щодо доцільності проведення відновлювального ремонту зазначив, що такі обставини залежать від волевиявлення власника. Однак відповідно до методики розрахунку завданих збитків економічна доцільність відновлювального ремонту розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Заслухавши учасників справи та експерта, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з відшкодуванням шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021, постановленою у справі № 607/19556/21 (т. 1 а.с. 8-12), встановлено, що 20.10.2021 о 17 год. 10 хв. на вул. Обхід в м. Тернополі в напрямку ТРЦ «Подоляни» водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого перехрестя із вул. Симоненка в м. Тернополі та здійснюючи поворот ліворуч, виїхав на зустрічний бік дороги і допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортний засіб марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , відкинуло в сторону, де він зіткнувся з транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Sharan», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який виїжджав з вул. Симоненка на вул. Обхід в м. Тернополі. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водія ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 (б), 16.13 Правил дорожнього руху.

Указаною постановою суду від 07.12.2021 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 24.01.2022, постановленою у справі № 607/19556/21 (т. 1 а.с. 13-15), апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката Янчишина В.Й. задоволено частково, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021 відносно ОСОБА_2 змінено в частині накладеного стягнення. Постановлено вважати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2021 залишено без змін. Дана постанова 24.01.2022 набрала законної сили.

Відтак з урахуванням положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд вважає, що обставини щодо порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження, доказуванню не підлягають.

При цьому сторонами у справі не оспорюються обставини дорожньо-транспортної пригоди та наявність вини відповідача у її вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суд на підставі ст. 1194 ЦК України постановляє стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тобто розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент дорожньо-транспортної пригоди або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 28 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону).

У постанові від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18, від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17, від 22.04.2021 у справі № 759/7787/18, від 11.08.2021 у справі № 554/8473/19.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що унаслідок протиправних дій ОСОБА_2 позивачеві завдана, зокрема, матеріальна шкода у розмірі 339708,30 грн, оскільки саме таким є розмір витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 . Проте з урахуванням ліміту відповідальності страховика у сумі 130000 грн з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, а саме: 339708,30 грн - 130000 грн = 209708,30 грн.

Разом з тим відповідач повністю заперечував доводи позивача щодо розміру компенсації за завдану матеріальну шкоду, вважаючи, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , становила більшу вартість, ніж ринкова вартість транспортного засобу до моменту дорожнього-транспортної пригоди, що, на думку відповідача, свідчить про економічну недоцільність проведеного відновлюваного ремонту автомобіля.

Щодо розміру компенсації за завдану матеріальну шкоду та питання економічної доцільності проведення відновлюваного ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , суд зазначає таке.

Так, позивачем на підтвердження вартості ідентичного транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX» та вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , долучено висновок експерта Мазура М.С. № 360/21 від 27.01.2022 (т. 1 а.с. 20-25), зі змісту якого вбачається, що вартість ідентичного транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX» на момент ДТП становить 409000 грн, а вартість відновлювального ремонту та матеріальних збитків визначена у двох варіантах 338495,20 грн та 367169,55 грн, а також 295760,20 грн та 204643,43 грн відповідно.

Разом з тим згідно з аварійним сертифікатом № 04/D/10/64 ринкова вартість транспортного засобу становить 331194,51 грн, а вартість відновлювального ремонту (з урахуванням зносу та ПДВ на запасні запчастини та матеріали) складає 117389,43 грн (т. 1 а.с. 164).

Відтак суду були надані докази, що містять суперечливі відомості про ринкову вартість транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент ДТП та вартість його відновлювального ремонту.

Зважаючи на такі суттєві розбіжності, а також приймаючи до уваги доводи відповідача про те, що експертна оцінка була проведена з порушеннями, а експерт ОСОБА_4 не був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, суд дійшов переконання, що висновок експерта Мазура М.С. № 360/21 від 27.01.2021 є необґрунтованим та викликає сумніви щодо його правильності. Відтак за клопотанням відповідача суд призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Так, з висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022 (т. 2 а.с. 133-151) вбачається, що середня ринкова вартість транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 20.10.2021, тобто на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, становила 398200 грн.

При цьому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок завданих йому механічних пошкоджень без урахування коефіцієнту фізичного зносу, станом на 20.10.2021 становить 446756,86 грн, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 169429 грн.

Відповідно до п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі за текстом Методика), якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу (далі за текстом КТЗ), перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним.

Так, згідно з висновком експерта № СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 169429 грн, а ринкова вартість такого транспортного засобу до ДТП становила 398200 грн. Відтак оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу не перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, експерт дійшов висновку, що відсутні підстави вважати економічно недоцільним проведення відновлювального ремонту автомобіля та здійснювати розрахунок вартості утилізації вказаного транспортного засобу.

За таких обставин суд доходить висновку, що доводи відповідача про відсутність економічної доцільності проведення відновлюваного ремонту автомобіля марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , спростовуються висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022.

При цьому у судовому засіданні висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/109-22/7267-АВ від 28.09.2022 представниками сторін визнавався та не оспорювався.

Крім цього, згідно з п. 8.2 Методики вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

Ураховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Acura» моделі «MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 446756,86 грн, що є більше середньої ринкової вартості вказаного транспортного засобу у сумі 398200 грн, враховуючи положення п. 8.2 Методики, експерт дійшов висновку, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження та становить 398200 грн.

Відтак суд вважає доведеним належними та достатніми доказами розмір матеріального збитку, завданого позивачеві джерелом підвищеної небезпеки під керуванням відповідача, у сумі 398200 грн.

Також суд встановив, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-206197003 автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований ТДВ «СК «Гардіан». Строк дії страхового поліса з 06.10.2021 до 05.10.2022 включно. Страхова сума на одного потерпілого, зокрема, за шкоду, заподіяну майну, становить 130000 грн (т. 2 а.с. 84).

При цьому з акту узгодження (доплати) розміру страхового відшкодування від 28.04.2022 (т. 2 а.с. 90) вбачається, що ОСОБА_1 та ТДВ «СК «Гардіан» дійшли згоди про те, що загальний розмір страхового відшкодування становитиме 114109,52 грн. Факт сплати страховиком страхового відшкодування підтверджується виписками з карткового рахунку ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 88, 89).

Поряд з цим у судовому засіданні судом встановлено, що узгодження вказаної вище суми страхового відшкодування відбулось у зв`язку з тим, що сторони погодили дострокову виплату таких коштів, що призвело до зменшення розміру суми страхового відшкодування. Проте представник позивача просила вважати, що отриманий позивачем розмір страхового відшкодування становить 130000 грн, а різницю між фактично отриманою сумою та сумою, яка підлягала сплаті страховиком, просила залишити за позивачем.

Указані обставини свідчать про те, що різниця між фактичним розміром завданого позивачеві матеріального збитку і страховою виплатою становить 268200 грн (398200 грн 130000 грн = 268200 грн).

При цьому основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відтак враховуючи, що компенсація за завдану матеріальну шкоду позивачем визначена у розмірі 209708,30 грн та саме в межах цієї суми підтриманий у судовому засіданні позов позивачем і його представником, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає компенсація за завдану матеріальну шкоду у розмірі 209708,30 грн.

При цьому відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.03.2019 у справі № 753/21303/16-ц, ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З урахуванням викладеного та враховуючи наявність клопотання відповідача, суд доходить висновку про необхідність зобов`язати ОСОБА_1 після відшкодування матеріальної шкоди замінені вузли та деталі транспортного засобу марки «Acura MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , які не можуть бути використані за призначенням, передати ОСОБА_2 в обсязі, пропорційному до відшкодованої ним шкоди.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦКК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі за текстом Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п. 9 Постанови розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач.

Так, в обґрунтування позовних вимог у частині завданої моральної шкоди ОСОБА_1 зазначив, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав ОСОБА_1 у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, та у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги характер страждань позивача, обсяг заподіяної йому шкоди та обставини, за яких така шкода була заподіяна, зокрема, що шкода завдана внаслідок неумисних дій відповідача, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 2000 грн. Указаний розмір відшкодування суд вважає таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості і у повній мірі відшкодує завдану позивачеві моральну шкоду.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2297,10 грн, що підтверджується квитанцією № 25 від 09.02.2022 (т. 1 а.с. 97). Відтак приймаючи до уваги, що даний позов задоволено частково у сумі 211708,30 грн, що становить 92,16 % від заявленої суми, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 92,16 % судового збору у сумі 2116,99 грн, а 7,84 % судового збору у сумі 180,09 грн необхідно покласти на позивача.

Також згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, за проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідач сплатив кошти у сумі 2718,50 грн, що підтверджується квитанцією № 12 від 24.08.2022 (т. 2 а.с. 135). Відтак 92,16 % витрат, пов`язаних з проведенням судової автотоварознавчої експертизи, у сумі 2505,37 грн необхідно покласти на відповідача, а 7,84 % таких витрат у сумі 213,13 грн необхідно стягнути з позивача на користь відповідача.

Разом з тим, зважаючи на те, що відповідач має сплатити на користь позивача 2116,99 грн судового збору, а з позивача на користь відповідача підлягає сплаті 213,13 грн витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи, в порядку зустрічного зарахування коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1903,86 грн судових витрат (2116,99 грн 213,13 грн = 1903,86 грн).

Крім цього, за проведення судової автотоварознавчої експертизи позивач сплатив кошти у сумі 3500 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 11.11.2021 (т. 1 а.с. 54). Разом з тим, зважаючи на те, що висновок експерта Мазура М.С. № 360/21 від 27.01.2022, не прийнятий судом до уваги з підстав сумнівності щодо його правильності, суд доходить висновку, що витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 3500 грн слід покласти на позивача.

Також відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З урахуванням даних норм закону, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, та приймаючи до уваги відсутність клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2022.

Керуючись ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 22, 23, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 133 ч. 1, 3, 141 ч. 1, 158 ч. 7, 8, 246, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , компенсацію за завдану матеріальну шкоду у розмірі 209708 (двісті дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 30 копійок та компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

У іншій частині позову відмовити.

Зобов`язати ОСОБА_1 після відшкодування матеріальної шкоди замінені вузли та деталі транспортного засобу марки «Acura MDX», державний номерний знак НОМЕР_2 , які не можуть бути використані за призначенням, передати ОСОБА_2 в обсязі, пропорційному до відшкодованої ним шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді судового збору у сумі 1903 (одна тисяча дев`ятсот три) гривні 86 копійок.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 180 (сто вісімдесят) гривень 09 копійок та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень покласти на позивача ОСОБА_1 .

Судові витрати у виді витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) гривень 37 копійок покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 лютого 2022 року, у виді заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, VIN НОМЕР_4 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Представник позивача: адвокат Фільварочна Ольга Борисівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Представник відповідача: адвокат Янчишин Володимир Йосифович, місцезнаходження: вул. С.Крушельницької, буд. 35А, офіс 01, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 02.02.2023.