ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/219/23 Справа № 180/1322/21 Головуючий у першій інстанції: Нанічкіна Н. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційним скаргам представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на додаткове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є батьком дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дітей, ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачка є бабусею дітей зі сторони матері. За час свого життя ОСОБА_8 дуже любила своїх дітей, усіма силами над ними опікувалася, забезпечувала всім необхідним, виховувала та доглядала, була зразковою матір`ю. Позивачка завжди допомагала у вихованні онуків, підтримувала доньку та надавала матеріальну допомогу. Відповідач ще за період життя ОСОБА_8 зарекомендував себе як байдужий батько, який взагалі не цікавиться життям своїх дітей, ніколи не приймав участі у вихованні, лікуванні, освіті дітей, відмовлявся матеріально їх забезпечувати, проживав окремо від сім`ї, до дітей не навідувався. У зв`язку із систематичним ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків, ОСОБА_8 звернулася до суду з метою стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист №2-827/10 від 08 липня 2010 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Після відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів, відповідач продовжував ухилятися від забезпечення дітей, тому виконавчою службою 17 жовтня 2013 року винесено постанову про арешт усього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Навіть після накладення арешту на усе майно, відповідач продовжував ухилятися від сплати аліментів аж до смерті ОСОБА_8 . Після смерті матері, вихованням дітей стала займатися позивачка разом із чоловіком. Вона піклується про онуків, виховує, доглядає, слідкує за станом здоров`я, займається лікуванням та освітою, відвідує школу, матеріально забезпечує дітей. Відповідач багато років систематично нехтує своїми батьківськими обов`язками, неодноразово здійснював психологічний та фізичний тиск як на ОСОБА_8 , так і відносно своїх дітей, в присутності дітей виражався грубою нецензурною лайкою, бив дружину, дітей, у зв`язку з чим вони неодноразово зверталися до поліції із заявами про вчинене домашнє насильство. Відповідач продовжував аморальну поведінку та ніяким чином не намагався змінити своє ставлення до дітей. Після смерті ОСОБА_8 відповідач намагався позбавитись дітей, написав заяву до служби у справах дітей, де просив помістити дітей до центру соціальної психологічної реабілітації. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року №15 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували в Центрі СПРД «Теплий дім» з 29 січня 2019 року по 07 лютого 2019 року, а саме до моменту, коли їх забрала до себе бабуся позивачка. На даний час діти проживають разом із позивачкою та дідусем ОСОБА_5 . Діти навчаються у НВК «Ліцей спеціалізована ЗОШ І-ІІІ ступенів №10» Марганецької міської ради Дніпропетровської області. Відповідно до характеристик, виданих директором школи, діти характеризуються позитивно, до навчання ставляться сумлінно, вихованням дітей займається бабуся. Батько дітей не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться їхнім життям. 06 травня 2021 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому, позивач просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 рокупозов задоволено. ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Додатковим рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року заяву ОСОБА_3 , подану через представника - адвоката Гусакову О.Б., про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень. В задоволенні іншої частини вимоги відмовлено.

В апеляційних скаргах представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та додаткового рішення і ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та відмову у стягненні судових витрат на професійну правову допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про зміну оскаржуваного додаткового рішення шляхом збільшення задоволеної судом суми на правову допомогу.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду та додаткового рішення в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , часткового задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 таскасування оскаржуваного рішення, додаткового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_6 . Її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №87 (а.с.12, т.1).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №327, у ОСОБА_1 та ОСОБА_8 народився син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12а, т.1).

Мати дітей ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №721(а.с.13-а, т.1).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , померла ОСОБА_8 є донькою позивачки ОСОБА_3 (а.с.13, т.1).

Відповідно до акта обстеження проживання членів сім`ї в квартирі АДРЕСА_1 від 26 квітня 2021 року, діти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 проживають разом із бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_5 і зареєстровані за вказаною адресою з 24 січня 2013 року (а.с. 24, т.1).

Згідно листа Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) №17.21-34/7495 від 09.04.2021, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження АСВП за №20240953 у відношенні боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа №2-827/10, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 08 липня 2010 року про стягнення щомісячно аліментів з ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 21 квітня 2010 року до повноліття старшої дитини.

26 червня 2019 року державним виконавцем на підставі свідоцтва про смерті ОСОБА_8 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 33, 34, т.1).

Відповідно до пояснень позивачки, питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей більше не вирішувалось, що підтверджується, зокрема, змістом Єдиного державного реєстру судових рішень; питання щодо встановлення над дітьми опіки, піклування, у відповідності до вимог діючого законодавства, також не вирішувалось.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 29.01.2019, він просив тимчасово помістити його дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Центру соціальної психологічної реабілітації (а.с. 35, т.1).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року №15 Про доцільність надання висновку щодо позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 по відношенню до дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовлено у наданні висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , у зв`язку із відсутністю підстав. За заявою ОСОБА_1 , як законного представника, діти поміщені до центру соціально-психологічної допомоги для з`ясування обставин подальшого життя дітей (а.с. 36, т.1).

Відповідно до довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Теплий дім» №40 від 07.02.2019 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебували у Центрі з 29 січня 2019 року по 07 лютого 2019 року на повному державному забезпеченні (а.с. 37, т.1).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради №22 від 26 лютого 2019 року, рекомендовано бабусі ОСОБА_3 знайти можливі способи спілкування дітей з батьком. У разі невиконання рекомендацій переглянути питання про законність перебування дітей з бабусею та поміщення їх до центру соціально-психологічної реабілітації «Теплий дім» (а.с. 190, т.1)

Відповідно до характеристиками НВК «Ліцей-СЗШ І-ІІІ ступенів №10» Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 29.03.2021, ОСОБА_6 зарекомендувала себе як старанна та працелюбна учениця. Навчається з бажанням, завжди виявляє зацікавленість до навчання, навчається добре. Має добру розвинену зорову пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках завжди уважна та дисциплінована. Систематично виконує домашні завдання. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Дисциплінована. Користується повагою серед товаришів та вчителів школи. Вихованням дівчинки займалась бабуся, ОСОБА_3 , яка брала активну участь у шкільному житті: регулярно відвідувала батьківські збори, надавала допомогу класному керівнику. ОСОБА_13 відповідально ставиться до виховання та навчання внучки. Удома створені всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батько не брав участь у вихованні доньки, її життям не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с. 38, т.1).

Згідно характеристики НВК «Ліцей-СЗШ І-ІІІ ступенів №10» Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 29.03.2021, ОСОБА_7 зарекомендував себе як старанний та працелюбний учень. Володіє навчальним матеріалом на доброму та достатньому рівні. Навчається з бажанням, добре. Систематично виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток. Скромний, урівноважений, не піддається чужому впливу. До старших ввічливий, чемний. Шкідливих звичок не має. Користується повагою серед товаришів. ОСОБА_14 підтримує дружні стосунки з усіма учнями класу. Вихованням онука займається бабуся, ОСОБА_3 , відвідує батьківські збори, відповідає на дзвінки класного керівника (а.с. 39, т.1).

Відповідно до листа КНП «Марганецький ЦПМСД» №262/3 від 01.04.2021 року, у разі захворювання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до сімейного лікаря звертається бабуся дітей ОСОБА_3 . Батько дітей ОСОБА_1 до сімейного лікаря разом з дітьми ніколи не приходив (а.с.40, т.1).

Згідно листа відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області №461/5623 від 09.04.2021, слідчим відділенням та сектором дізнання ВП №1 Нікопольського РУП рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_1 не приймались та кримінальні провадження щодо нього до суду не направлялись (а.с. 121 т.1).

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №15/20-657 від 06.05.2021 Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що орган опіки та піклування Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_1 по відношенню до дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 52-53, т.1).

Згідно характеристики голови квартального комітету Марганецької міської ради від 08.08.2021, ОСОБА_1 зарекомендував себе як добрий, чуйний, лагідний, шанобливий, ввічливий, завжди протягне руку допомоги. До своїх дітей ОСОБА_1 лине всім серцем, але діти його не помічають, не хочуть з ним спілкуватись (а.с. 98 т.1).

У судовому засіданні суду першої інстанції було заслухано думку дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з приводу позбавлення батьківських прав їх батька ОСОБА_1 .

Опитана місцевим судом донька ОСОБА_6 пояснила, що вона з батьком не спілкується четвертий рік. В школу батько не приходив, подарунки не дарував, з днем народження не вітав. Вона хоче мешкати з бабусею. Батько її не ображав, не бив. Спілкувались лише про навчання. Він не пропонував мешкати з ним, бабуся не забороняє спілкування.

Опитаний місцевим судом ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_1 є поганим батьком: він вигнав їх з будинку після смерті матері, зламав замки та викинув усі речі з будинку. Батько до нього погано відносився, не бив, бо з ними не мешкав, не вітав з днем народження, купив комп`ютер, але забрав назад, до школи останній раз приходив, коли він був ще у 2 класі. Велосипед дійсно купив. В притулок помістив.

Крім того, судом першої інстанції допитані свідки. Так, свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що відповідача вона не знає, знала його дружину, є хрещеною Іллі. На АДРЕСА_2 була неодноразово. Діти проживали з матір`ю. На батька не скаржились.

Свідок ОСОБА_16 повідомила суд, що відповідача вона не знає, дітей знає. Коли померла їх мати, дітей забрала бабуся - позивачка.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що відповідача вона не знає. Анжелу добре знала, дітей знає, спілкувалися на дачі. Діти утримуються за кошти бабусі та дідуся. Від дітей жодного разу про батька не чула. Бабуся не конфліктна.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що ОСОБА_1 вона знає з 2014 року, Вони є сусідами, знає його лише з позитивної сторони. Дітей та їх матір знає. Була у них у дворі, коли ОСОБА_19 ще була жива. Мати дітей вживала алкогольні напої, а діти були проблемні, бігали по вулиці самі. Бабуся раз на три дні приносила їм щось. ОСОБА_1 їздив до росії на заробітки, коли приїжджав, привозив подарунки. Бабуся не допускала його до будинку. У будинок неможливо було зайти: таргани, бруд. Подвір`я заросле травою. Коли відповідач ходив до школи, діти не бажали з ним спілкуватися. Відповідач ніколи не бився. Після смерті матері, діти не намагалися зв`язатися з батьком. Відповідача до дітей не допускали. Дітей з будинку він не виганяв, вони самі пішли.

Свідок ОСОБА_20 суду надала пояснення, що вона є дружиною відповідача; ОСОБА_19 , матір дітей, не знала. Дітям привозили солодощі, вони приходили до них додому. ОСОБА_14 приходив двічі, ОСОБА_21 приходила та просилася жити з ними, коли повернулася до бабусі, передумала. Діти проживали з бабусею. Вони їх попереджали, щоб ті забрали свої речі з будинку по АДРЕСА_2 , бо їх не було куди дівати. У будинку були борги за газ. Вони двічі приходили до школи, але вчителька була налаштована недружелюбно. ОСОБА_22 у школі з днем народження, дарували гроші та шоколадки. Вона приходила до них на АДРЕСА_3 , щоб бабуся не знала. Діти потрапили до «Теплого дому» за порадою органу опіки, щоб обмежити спілкування з бабусею. Але вона їх до себе забрала. Зараз дітей не бачить. Пропонували зареєструвати дітей по АДРЕСА_2 , але бабуся не погоджувалася.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона є працівником служби у справах дітей. На адресу по АДРЕСА_2 вона виїжджала, ОСОБА_1 їх туди привозив. Там ніхто не мешкав, була антисанітарія, бруд, відсутність меблів. При складанні акту про умови життя дітей, вони повідомляли про відсутність контакту з батьком.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона є начальником служби у справах дітей. Діти залишилися без батьківського піклування, діти відмовлялися жити з батьком, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. Діти до батька іти не хотіли. Батько написав заяву про влаштування дітей у Теплий дім. Це було особисте рішення батька, і дітей тимчасово помістили до Теплого дому для того, щоб вони адаптувалися. ОСОБА_1 знає мало, начебто нормальна людина, працює, щодо насилля з боку батька їй нічого не відомо. Батько дійсно хотів спілкуватися з дітьми, але діти не хотіли з ним мешкати.

Крім того, судом апеляційної інстанції ОСОБА_6 залучена до участі у справі як третя особа, оскільки досягла повноліття. У судовому засіданні 17 січня 2023 року ОСОБА_6 пояснила, що не бажає спілкуватись з батьком. До смерті матері з відповідачем спілкувалась лише з приводу навчання. Після переїзду до бабусі взагалі перестала спілкуватись з ним. Коштів на утримання дітей відповідач не надає. Також, ОСОБА_6 визнає, що зі сторони батька були спроби налагодити спілкування з дітьми, проте вони цього не бажають.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи якнайкращі інтереси дітей; приймаючи до уваги бажання відповідача брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми; враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, - колегія дійшла висновку про недоведеність факту винної поведінки відповідача та відсутність підстав для застосування виключного заходу позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів зазначає, що лише самого висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення факту неналежного виконання батьком свого обов`язку щодо виховання дітей, згідно із положеннями діючого в Україні сімейного законодавства, є недостатнім для позбавлення особи батьківських прав.

Наданий у даній справі висновок органу опіки є недостатньо обґрунтованим, оскільки він не містить інформації щодо особистості батька дітей, не містить аналізу взаємовідносин, які сформувались між дітьми та відповідачем.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки.

Колегія суддів зауважує, що на час ухвалення оскаржуваного рішення ОСОБА_10 та ОСОБА_25 постійно проживали з бабусею та дідом, проте ОСОБА_1 не є байдужим до своїх дітей і бажає налагодити з ними контакт, який був втрачений, що також визнається і донькою ОСОБА_6 .

Крім того, повнолітня ОСОБА_6 зазначила, що не бажає спілкуватись із батьком, під час пояснень у якості третьої особи не заперечувала особисної образи на батька, який не приділяв їй достатньої уваги у дитинстві.

Встановлено, що, відповідно до пояснень сторін, між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 протягом тривалого часу існують вкрай неприязні стосунки, що суттєво ускладнило налагодження емоційного зв`язку батька з дітьми.

Суд звертає увагу, що з відповідача аліменти на утримання дітей не стягуються з часу смерті матері дітей, відповідне виконавче провадження було закрито у звязку із смертю стягувача. Згідно пояснень позивачки, вона не порушувала питання щодо стягнення з відповідача аліментів, питання щодо встановлення опіки також не вирішувалось.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач нерегулярно, однак надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Так, 11.10.2022 та 15.11.2022 ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 перераховано по 3000,00 грн. на утримання дітей, що підтверджується фіскальними чеками Укрпошти (а.с. 103, 116 зворот т.2).

Крім того, повнолітня дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не позбавлена можливості вирішити питання про стягнення з батька ОСОБА_1 аліментів у звязку з її навчанням.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 не притягувався до відповідальності у звязку з неналежним вихованням дітей; представлені суду характеристики відповідача є позитивними.

Встановивши відсутність фактів свідомого, умисного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також те, що батько дітей щодо позбавлення батьківських прав заперечує й бажає приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина та дочки, яка на цей час є повнолітньою, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що потягло ухвалення помилкового судового рішення, яке не відповідає інтересам дітей, тому оскаржуване рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі, не підлягають компенсації витрати на професійну правничу допомогу. Тому, додаткове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року також підлягає скасуванню; підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат - відсутні.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення та додаткове підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року та на додаткове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на додаткове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року та додаткове рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова