Дата документу 03.05.2023
Справа № 334/3409/23
Провадження № 2-н/334/625/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 року представник заявника КП «Водоканал» звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в обґрунтування якої зазначила, що боржники є користувачами послуг, які надає заявник за адресою: АДРЕСА_1 та за період з 01.04.2020 по 28.02.23 року отримали послуги заявника, проте не сплатили їх у повному обсязі.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч.1 ст.161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Подана до суду заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки, видача судового наказу, виходячи зі змісту статей 161 та 163 ЦПК України, можлива лише за вимогами, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Зазначений Закон набрав чинності 09.11.2017 року.

Заявником не надано копії відповідного договору, укладеного між сторонами. Вказана обставина унеможливлює видачу наказу заявнику, адже заявником не надано жодного належного доказу того, що саме особи, які вказані боржниками, є споживачами послуг чи в інший установлений законом спосіб має обов`язок сплачувати відповідні комунальні платежі.

Так, представник заявника посилається, що між сторонами укладений публічний договір, який був розміщений на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування.

Заявник додає до заяви копію індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, який не підписаний боржниками та складений 01 квітня 2022 року, в той час коли заявник просить стягнути заборгованість з 01.04.2020 року, тобто частина вимог за період з 01.04.2020 до 31.03.2022, який не охоплюється дією Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.04.2022, не є безспірною.

Таким чином, до заяви не додані докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, на підставі пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Вказані висновки в повній мірі узгоджуються з пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яким роз`яснено, Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, таким чином відповідно до ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до положень частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями: 163-166, 260, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ісаков Д.О.