Справа № 147/1189/22
Провадження № 2/147/55/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 січня 2023 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г. ,
із секретарем Подолян Т. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
15 листопада 2022 року ОСОБА_1 пред`явила до ОСОБА_2 позов про зміну способу стягнення аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму у розмірі 2744 грн. на кожну дитину щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 11.12.2018 і під час перебування у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 11.12.2018 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у розмірі 1/3 всіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 11.12.2018, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч.1 ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін на товари і послуги, а також, відповідно до цього та з урахування вікових особливостей дітей та інфляції зросли витрати на їхнє утримання, що впливає на їхній матеріальний стан у сторону його погіршення.
Оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, відповідач не працевлаштований, однак систематично отримує неофіційні доходи, веде матеріально забезпечений спосіб життя, не допомагає позивачу утримувати неповнолітніх дітей, вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2744,00 грн. на кожну дитину. Також, зазначає, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, але на даний час позивач не може повністю матеріально забезпечити всесторонні інтереси спільних з відповідачем малолітніх дітей, а з відповідача стягуються аліменти лише в мінімальному розмірі, у зв`язку з тим, що відповідач не бажає ніде офіційно працевлаштуватися.
Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі та спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2744,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.
Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Від її представника - адвоката Статника П. О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, висловився щодо підтримання позовних вимог, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в у судові засідання не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином за адресою реєстрації місця проживання; до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про отримання (а.с. 34, 35).
Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав, своїм правом надання відзиву на позовну заяву - не скористався.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 23 жовтня 2011 року Летківською сільською радою Тростянецького району Вінницької області - розірвано (а.с. 7-9).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08.05.2022 встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 20.03.2014 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 . Батьками дітей зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 10, 11).
Із рішення Любарського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року вбачається, що судом ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 всіх його доходів щомісяця, починаючи з 12.07.2018 до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12-13).
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтями 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідач є батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і має обов`язок по їхньому утриманню, отже є належним відповідачем по даному позову. Діти проживають разом із матір`ю, ОСОБА_1 , тому остання має право на зміну розміру аліментів, встановленого рішенням Любарського районного суду від 11.12.2018 і отримання аліментів на утримання дітей від відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 2833 грн.
З урахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності та, враховуючи, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у батька, так і у матері, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей, у розмірі 2744,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня вступу рішення у законну силу і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що відповідач проживає окремо від дітей, з часу ухвалення рішення Любарським районним судом Житомирської області від 11.12.2018 про стягнення аліментів у розмірі 1/3 всіх доходів на утримання дітей щомісячно, зросли як ціни на матеріальні потреби так і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, відповідач офіційно не працевлаштований, а позивач, отримуючи аліменти у вказаному розмірі з урахуванням отримуваного нею доходу, не може у повному обсязі забезпечити належне матеріальне утримання дітей. Також, судом враховано те, що відповідач є особою працездатного віку, відтак має можливість отримувати дохід та виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей, доказів, які б свідчили про його незадовільний стан здоров`я, а також докази про зміну сімейного стану та наявність на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні. А тому зміна способу стягнення аліментів з частки від доходу відповідача на аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2744 грн., сприятиме кращим інтересам дітей.
Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дітей. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно роз`яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 992,40 грн. потрібно стягнути з відповідача в дохід держави.
Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 всіх його доходів щомісячно та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 2744 (дві тисячі сімсот сорок чотири) гривні на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання цим рішенням законної сили і проводити до повноліття старшої дитини, припинивши з цього моменту стягнення аліментів за рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 11.12.2018 в цивільній справі №282/1038/18.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Борейко