Справа № 515/519/23
Провадження № 2/515/780/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Дімітренка В.Є.

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Оде ської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Березівської сільської ради Одеської області

про встановлення факту родинних відносин, факту сумісного проживання

зі спадкодавцем та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2023 року ОСОБА_3 в особі свого представника - адвоката Дімітренка В.Є. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,42 га, розташовану на території Березівської міської ради, вс- тановити факт родинних відносин та факт сумісного проживання разом зі спадкодавцем. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що за життя, а саме 27.12.1999 р., її мати ОСОБА_4 вчинила заповіт, яким заповіла їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172931. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, після її смерті залишалася зе- мельна ділянка площею 6,42 га, розташована на територіі Березівської міської ради Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 451601, виданого Червоноволодимирівською сільською радою Березівського району Одеської облас- ті. Звернувшись своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спад- щину за заповітом у зв`язку з тим, що в заповіті заповідається сертифікат на право на земе- льну частку (пай), а ні саме право на земельну частку, на яку вже є державний акт, не вста- новлено факт родинних відносин з матір`ю та факт постійного сумісного проживання з ос- танньою на день її смерті. Дійсно, вона не могла надати нотаріусу свідоцтво про народжен- ня, оскільки воно втрачене. Вона зверталась до Татарбунарського відділу ДРАЦСу та до Де- ржавного архіву Миколаївської області з приводу видачі повторного свідоцтва про народже- ння та підтвердження відомостей про її народження, але ніяких позитивних результатів не отримала. Що стосується постійного сумісного проживання зі спадкодавцем, то з 1997 р. по день смерті спадкодавець проживала разом із нею, де вони вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за останньою, оскільки та була особою похилого віку та потребувала сто ронньої допомоги. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спад- щини та факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки від них за- лежить виникнення її права на спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтри- мав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести у його відсутність (а.с.28).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну за яву, в якому не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності (а.с.26).

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготов- чого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Ук- раїни, не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того за конних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповіда- чем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд пос- тановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підляга- ють доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обста- вин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазнача- ються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

З копії паспорту НОМЕР_1 (а.с.4) видно, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 с.Кр.- Во- лодимирівка Мостівського району Миколаївської області.

Як слідує з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.11), після реєстрації шлюбу 14.05.1962 р. позивачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 451601 (а. с.7), земельну ділянку площею 6,42 га, цільове призначення якої - для вдення товарного сі- льськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоноволодимирської сі льської ради Березівського району Одеської області, було передано у власність ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 27.12.1999 р. на випадок своєї смерті залишила заповідальне розпоря- дження, яким заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0172931, по зивачу у справі, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Станімак І.А. (а.с.9-10).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Вартість земельної ділянки загальною площею 6,42 га, призначеної для ведення для веде- ння товарного сільськогосподарського виробництва, що перебувала у власності ОСОБА_4 (нині померлої), становить 146376 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, ск- ладеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 28. 03.2023 р. (а.с.12-13).

З листа Миколаївської обласної державної адміністрації від 16.02.2023 р. (а.с.14) вбачаєть ся, що книги записів актів громадянського стану підвідділу ЗАГС Червоноволодимирівської сільської ради Мостівського району Одеської (нині Миколаївської) області за 1939 р. на збе- рігання до державного архіву не надходили, а тому підтвердити відомості про народження ОСОБА_7 неможливо.

Довідкою Татарбунарської міської ради № 266 від 15.11.2022 р. (а.с.15) підтверджується, що ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 , разом з нею постійно проживала її мати ОСОБА_4 з 1997 року по день смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відмова нотаріуса (а.с.16) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що в заповіті заповідається се- ртифікат на право на земельну частку (пай), а не саме право на земельну частку (пай), на яку вже є державний акт, крім того, не встановлено родинних відносин з матір`ю, а також факт постійного сумісного проживання зі спадкодавцем на день її смерті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в офо рмленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провад- ження.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фі- зичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійсню- ється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, що передба- чено ст.1233 ЦК України..

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 31.03.1995 р. із змінами, внесеними 25.05.1998 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних ві- дносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтве- рдження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріа- льні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Судом встановлено, що заявниця на час відкриття спадщини проживала однією сім`єю ра- зом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка є її матір`ю, за адресою: АДРЕСА_1 , по день сме рті останньої, що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення вказаних фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право на спадок.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і від- повідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про на- явність підстав для задоволення позову та визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_3 на земельну ділянку, що залишилася після смерті її матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відно- син, факту сумісного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на момент смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікацій- ний номер НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку площею 6,42 га, цільове приз- начення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Червоноволодимирської сільської ради Березівського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 451601, виданого Червоноволодимирською сільською радою Березівського району Одеської області 22.08. 2001 р. на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си ли після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного прова дження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного пе- регляду.

Суддя Тимошенко С.В.