ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Триголова В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м.Харкова від 11 січня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 11 січня 2021 року позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Позивач оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційну скаргу на рішення суду подано 18.01.2022 року шляхом надсилання засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржник звернувся з клопотанням, у якому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження. Підстави пропуску строку вмотивовує тим, що копію оскаржуваного рішення суду він отримав лише 23.12.202 року.

Вирішуючи питання обгрунтованості вказаного клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення суду від 11.01.2021 року не було направлено сторонам.

У клопотанні про поновлення строку представник позивача вказує на те, що копію рішення суду від 11.01.2021 року він отримав 23.12.2021 року. В обґрунтування вказаних доводів посилається на відсутність у матеріалах справи підтверджень направлення оскаржуваного рішення сторонам. Проте, з матеріалів справи вбачається , що оскаржуване рішення представником позивача було отримане 17.12.2021 року (а.с.45).

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що 23.12.2021 року представником позивача отримані виконавчі листи по справі №643/12537/20 (а.с.46) , а не копія рішення , як зазначає апелянт у клопотанні про поновлення строку.

Отже, з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження рішення суду тривав з 18.12.2021 року по17.01.2022 року включно.

З апеляційною скаргою представник позивача звернувся лише 18 січня 2022 року.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

З урахуванням викладеного, наведені представником позивача підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження потребують додаткого обґрунтування .

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для подачі вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, роз`яснивши скаржнику, що у разі не звернення до апеляційного суду з заявою з наведенням обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення місцевого суду упродовж десяти днів з моменту отримання ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м.Харкова від 11 січня 2021 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для звернення до апеляційного суду з вмотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2021 року.

В разі невиконання у десятиденний термін вимог ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду В.М. Триголов