Справа № 139/385/22
Провадження № 8/139/2/23
У Х В А Л А

(за результатами розгляду заяви про перегляд за

нововиявленими обставинами судового рішення)

08 травня 2023 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Майструк Н.Р.,

представника стягувача адвоката Ткача Ю.А.,

секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в смт Муровані Курилівці заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2022 року у справі № 139/385/22,

у с т а н о в и в:

21 липня 2022 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області було видано судовий наказ № 139/385/22 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2022 року до повноліття дитини.

14 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2022 року у справі № 139/385/22.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 не зазначив у заяві про обставини, що ОСОБА_1 повністю забезпечує потреби дитини та всієї сім`ї, оскільки за домовленістю з ним саме вона виїхала на роботу за кордон, а він залишився доглядати дитину. Тому при винесенні судового наказу судом не було враховано такі обставини, і вони є нововиявленими. Підставою для перегляду судового наказу вказано п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Ухвалою судді від 18 квітня 2023 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2022 року у справі № 139/385/22 та призначено заяву до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 15).

Про час і місце розгляду справи сторони були повідомлені в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 ЦПК України (а.с. 16, 17, 18).

Заявник підтримала свою заяву та пояснила, що 11 лютого 2022 року вона разом з ОСОБА_2 виїхали на роботу до Німеччини, а спільного сина та її дочку від іншого шлюбу залишили на догляд батькам ОСОБА_2 . Вона залишила батькам чоловіка свою банківську картку, на яку зараховувалися аліменти на дочку, крім того, вона регулярно висилала гроші на утримання сина. На початку червня 2022 року вона припинила стосунки з ОСОБА_2 і поїхала до України, щоб забрати дітей, однак батьки ОСОБА_2 не віддали їй дітей. Вона повернулася до Німеччини, стосунки з ОСОБА_2 не відновила, в кінці червня 2022 року він виїхав до України. Вона продовжувала надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак гроші висилала на картку кумі або вчительці. Сам ОСОБА_2 утримувати дітей не може, оскільки має двох дітей від попереднього шлюбу і у нього є заборгованість з аліментів. Про існування судового рішення про стягнення з неї аліментів вона дізналася лише у квітні цього року.

Представник стягувача за судовим наказом адвокат Ткач Ю.А. суду пояснив, що ніяких доказів про наявність нововиявлених обставин заявник ОСОБА_1 суду не надала. Надані до суду виписки з карткових рахунків не підтверджують факт утримання сина.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з огляду на таке:

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі судді Тучинської Н.В. 21 липня 2022 року видав судовий наказ, яким стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2022 року до повноліття дитини.

На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що у справі є нововиявлені обставини, які мають істотне значення, що судом не були встановлені при видачі судового наказу, а саме, що вона надавала і надає утримання на дитину, на ствердження чого надала виписки з карткових рахунків за період з 01.03.2022 до 26.03.2023 (а.с. 6-9), а також зазначила, що має намір в судовому порядку визначати місце проживання дитини з нею.

Стороною стягувача аліментів не визнається факт надання ОСОБА_1 утримання сину.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В узгодження з такими приписами ЦПК України ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті.

Відповідно до частини першої, сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Обставини, на які посилається у заяві про перегляд судового наказу ОСОБА_4 , як то її участь в забезпеченні матеріальних потреб малолітньої дитини, були відомі і їй самій, і ОСОБА_2 , але такі обставини є лише новими доказами, що могли б впливати на визначення розміру аліментів під час розгляду справи про стягнення аліментів в позовному провадженні, але не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Крім того, надані до суду як доказ добровільної участі платника аліментів в утриманні своєї дитини виписки з карткових рахунків (а.с. 6-9) жодним чином не доводять таку її участь. Так, в цьому судовому засіданні на запитання суду ОСОБА_1 пояснила, що майже всі операції з перерахування коштів стосувалися її дочки. Окремі операції з перерахунку коштів на картковий рахунок на прізвище ОСОБА_5 (кума) є наскільки незначними (30.08.2022 - 500 грн, 31.08.2022 - 200 грн, 05.10.2022 - 600 грн), порівняно з тим, що дитина перебуває на матеріальному забезпеченні батька з липня 2022 року, що вони ніяким чином не могли б спростувати факти, покладені в основу судового рішення про стягнення аліментів, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так, за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України.

Частиною третьою статті 429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Суд встановив, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2022 року, не є нововиявленими в контексті положень статті 423 ЦПК України, а тому прийшов до висновку про відмову в задоволенні її заяви.

Доводи заявника про те, що стягнуті з неї судовим наказом аліменти у частці від заробітку будуть в десятки разів перевищувати справжні потреби дитини порівняно із встановленим законом прожитковим мінімумом, у зв`язку з чим будуть порушені її права, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з наведеною вище ч. 7 ст. 170 ЦПК України заявник вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Така позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах № 766/14447/18 (провадження № 61-2953ск20) від 10.04.2020, № 643/17724/20 (провадження № 61-12429ск21) від 06.08.2021.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PОNОMARYОV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 171,423,429 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2022 року у справі № 139/385/22.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ________________