Провадження № 2/127/2094/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2023 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В.В.,
при секретарі Жмудь Я.П.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя та із заявою про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 09.08.2022 року відкрито провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
10.08.2022 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Тетевої-Рудюк І.О. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 року в частині накладення арешту на автомобіль марки CITROEN модель СЗ, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 17.08.2022 року заяву про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль марки CITROEN модель СЗ, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 задоволено та скасовано заходи забезпечення позову у виді арешту, накладеного ухвалою суду від 01.08.2022 року на майно зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме арешт на автомобіль марки CITROEN модель СЗ, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
01.09.2022 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.
Ухвалою суду від 02.09.2022 року зустрічну позовну заяву залишено без руху та позивачу за зустрічним позовом визначено строк для усунення виявлених недоліків.
12.09.2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 23.01.2023 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя із первісною позовною заявою.
21.03.2023 року від позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 до суду надійшла заява про закриття провадження по справі, обгрунтована тим, що предмет спору на даний час відсутній. 21.03.2023 року між сторонами було укладено договір про поділ майна подружжя, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим І.А., зареєстрований в реєстрі за №148. Також просив повернути йому з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору та скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 01.08.2022 року. Дану заяву просив розглядати у їх відсутність.
В свою чергу, 21.03.2023 року від представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом адвоката Тетевої-Родюк І.О. до суду надійшла заява про закриття провадження по справі, обгрунтована тим, що предмет спору відсутній. Також просила повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору і скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 01.08.2022 року. Дану заяву просила розглядати у їх відсутність.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про повернення 50% судового збору, суд вважає, що воно не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_1 при звернені до суду із позовом не сплачував судовий збір на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тобто був звільнений від сплати судового збору.
Розглянувши клопотання представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом адвоката Тетевої-Родюк І.О. про повернення 50 % судового збору, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, оскільки його зміст не суперечать вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 7 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості власника майна, що перебуває у спільній частковій власності, користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотніх наслідків.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.
Для скасування вжитих заходів забезпечення позову у розумінні п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", мають існувати підстави, а саме: наявність того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 255, 260 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-
Закрити провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - у зв`язку із відсутністю предмету спору.
Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Апеляційна скарга на ухвал усуду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали виготовлено 22.03.2023 року.
Суддя: