РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/10331/21

Провадження № 22-ц/4815/195/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

ТОВ "АДАМАНТ КО",

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лавренчук Тетяни Віталіївни на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року (постановлену у складі судді Першко О.О., повний текст складено 16 листопада 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

24 травня 2021 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , ТОВ "АДАМАНТ КО", в якій просив:

1.Визнати недійсним рішення учасника ТОВ "Селеста Бум" №3 від 10 листопада 2020 року в частині внесення в статутний капітал товариства нерухомого майна та затвердження статутного капіталу за рахунок внесення ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна, а саме: закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (літ. "А-1" та літ. "Б-1") буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 723,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та земельної ділянки площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:038:0078, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

2.Визнати недійсними правочини щодо передачі ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ "АДАМАНТ КО" закладу громадського харчування "Колиба" (літ. "А-1" та літ. "Б-1") буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 723,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, оформлений актом приймання-передачі майнового вкладу №1 від 16 листопада 2020 року та земельної ділянки площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:038:0078, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, оформлений актом приймання - передачі майнового вкладу №2 від 16 листопада 2020 року;

3.Скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "АДАМАНТ КО" на заклад громадського харчування "Колиба" (літ. "А-1" та літ. "Б-1") буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 723,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 та земельну ділянку площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:038:0078, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2021 року вказану справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

22 липня 2021 року ТОВ "АДАМАНТ КО" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило визнати за ТОВ "АДАМАНТ КО" право власності на заклад громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:038:0078.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2021 року зустрічний позов ТОВ "АДАМАНТ КО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації.

08 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій змінила предмет позову шляхом доповнення його ще однією вимогою, зокрема просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (літ. "А-1" та літ. "Б-1") буд. АДРЕСА_1 , загальною площею 723,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,16 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:01:038:0078, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2021 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, заява про зміну предмету позову прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності закрито.

Скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 листопада 2021 року у вигляді накладення арешту на заклад громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (літ. "А-1" та літ. "Б-1"), будинок номер АДРЕСА_1 , загальною площею 723,3 кв.м, право власності на який на даний час зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко", та на земельну ділянку площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: будинок номер АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:038:0078, право власності на яку на даний час зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Адамант Ко" вчиняти будь-які юридично значимі дії, наслідком яких може бути відчуження або обтяження будь-якими правами закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (літ. «А-1» та літ. «Б-1»), будинок номер АДРЕСА_1 , загальною площею 723,3 кв.м та земельної ділянки площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: будинок номер АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:038:0078.

Роз`яснено сторонам, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвоката Лавренчук Тетяни Віталіївни оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що предмет спору стосується оскарження відчуження колишньою дружиною ОСОБА_2 об`єктів нерухомості, які перебувають у спільній сумісній власності позивача та ОСОБА_2 .

Пояснює, що після розлучення, у разі якщо сторони не поділили нажите за час шлюбу майно, воно має статус спільної сумісної власності і прядок його використання та розпорядження врегульовується вже не нормами, які регулюють правочини подружжя, а нормами, цивільного законодавства, які регламентують порядок володіння, розпорядження та користування майном, яке перебуває у спільній сумісній власності осіб.

Отже, після розірвання шлюбу 12.04.2019 pоку ОСОБА_1 як другий співвласник об`єктів нерухомості (закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (літ. "А-1" та літ. "Б-1") будинок номер АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:038:0078) мав гарантоване йому законом право на вирішення долі такої власності виключно за згодою двох співвласників цього майна.

Позивач жодним чином не претендує на частку ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, не вимагає зменшити її розмір, відчужити, визнати недійсним рішення про включення ОСОБА_2 до складу учасників товариства або виключити її з товариства, тим самим позбавивши корпоративних прав.

Всі вимоги позивача стосуються лише відновлення його права власності на нерухоме майно.

При цьому у разі задоволення позову про визнання недійсним правочину по передачі до статутного капіталу ТОВ "Адамант Ко" нерухомого майна у ОСОБА_2 (якби вона в подальшому не відчужила свою частку іншій третій особі) не припинялося б корпоративне право і не змінювався б її статус учасника товариства, а це напряму свідчить про те, що даний спір не стосується правочину щодо частки.

Суд першої інстанції, закривши справу, проігнорував те, що вимога зустрічного позову взагалі не стосується корпоративних прав або частки в товаристві, адже ТОВ "Адамант Ко" подало позов з вимогою визнати за ним право власності на нерухоме майно, оскільки таке право заперечується. Оскільки така позовна вимога пред`явлена до двох фізичних осіб, які не є господарюючими суб`єктами, то відповідно вона жодним чином не підлягає до розгляду у господарському судочинстві.

Окрім того, позовні вимоги ОСОБА_1 , які стосуються визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку поділу спільного майна подружжя не підсудні господарському суду.

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до Рівненського міського суду для продовження розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З поділу системи судів загальної юрисдикції за принципом спеціалізації випливає поняття цивільної юрисдикції, під якою розуміється компетенція суду щодо вирішення справ у порядку цивільного судочинства.

Судова юрисдикція це розмежування компетенції між загальними, господарськими та адміністративними судами. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. Основними критеріями визначення юрисдикції спорів є характер (предмет) правовідносин, що виникли між сторонами та суб`єктний склад правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі № 639/1347/20 (провадження № 61-15409св21).

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 203/3682/17, провадження № 14-318 цс 19.

Судом установлено, що предметом спору у справі є нерухоме майно: заклад громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,16 га для обслуговування закладу громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:038:0078, яке позивач ОСОБА_1 вважає об`єктом спільної сумісної власності подружжя та щодо якого було вчинено правочини по внесенню його до статутного капіталу господарських товариств.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що предметом позовних вимог є питання поділу майна подружжя, яке врегульовано у СК України і вказані спори за предметною юрисдикцією підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновок місцевого суду про те, що справа є спором, що виникає з правочинів щодо часток та інших корпоративних прав в юридичній особі є помилковим.

Позивачем у справі не оспорюється набуття, здійснення, припинення корпоративних прав й інтересів відповідачів.

Позовна вимога про визнання недійсним рішення учасника товариства про внесення до статутного капіталу товариства нерухомого майна має формальні ознаки корпоративного спору, однак предметом спору у вказаній справі є саме питання поділу майна подружжя, а вищезазначена вимога носить похідний від нього характер.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року; "Беллет проти Франції" від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01 грудня 2022 року у справі № 918/993/22 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Адамант Ко" про визнання недійсним рішення учасника товариства, визнання недійсним правочину, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя повернуто заявнику з підстав неналежної юрисдикції.

Такими чином, право позивача на доступ до правосуддя порушено, оскільки йому відмовлено у розгляді його позовних вимог як в порядку цивільного так і в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскілки судом першої інстанції, закриваючи провадження у справі, порушено норми процесуального права, постановлена ним ухвала від 11 листопада 2022 року про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції у іншому складі суду.

Керуючись ст. 19, 379, 381-384 ЦПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лавренчук Тетяни Віталіївни задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМАНТ КО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності направити до суду першої інстанції для продовження розгляду у іншому складі суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.