Справа № 710/98/23
Провадження № 2/710/157/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Сивоконя С.С.. ,

за участі секретаря судового засідання - Глущенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання батьківства. В своїй заяві позивач просить визнати його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Васильків Звенигородського району Черкаської області.

Аргументи учасників справи.

Свою заяву позивач мотивує тим, що він проживав однією сім`єю без укладення шлюбу із ОСОБА_3 , та вели спільне господарство в будинку АДРЕСА_1 починаючи із січня 1973 року по день смерті ОСОБА_3 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання із ОСОБА_3 у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_2 . Проте сторони не подавали спільної заяви про визнання батьківства під час реєстрації народження дитини, тому позивач і не був записаний до актового запису про народження дитини. На теперішній час позивач має похилий вік та незадовільний стан здоров`я, тому для забезпечення своїх прав на піклування з боку свого сина має бажання встановити з ним правовий зв`язок батька і сина.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського району Черкаської області від 30.01.2023 було відкрито провадження по справі.

В судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву в якій просив справу розглядати без його участі та підтримав повністю свої заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Від третьої особи надійшов лист в якому міститься прохання розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.01.1974 року виданого виконкомом Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, підтверджується факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , про що 03.01.1974 року складено актовий запис №1. Батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . (а.с.16).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 5 від 05.01.2023, наявні відомості: актовий запис №1, дата складання 03.01.1974, орган державної реєстрації - виконавчий комітет Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, відомості про дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Васильків, Шполянський район, Черкаська область; відомості про батька ОСОБА_4 ; відомості про матір - ОСОБА_3 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с.17).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.04.2013 року виданого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що 29.04.2013 року складено актовий запис №13. (а.с.18).

Згідно з довідкою від 06.01.2023 №31 виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, ОСОБА_3 , 1936 року народження до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 в будинку який належить їй на праві особистої приватної власності, знаходиться на земельній ділянці 0,4500 га, яка не приватизована. На день смерті спадкодавця у вищезазначеному будинку крім спадкодавця постійно проживав та був зареєстрований її співмешканець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 19).

Відповідно до довідки від 06.01.2023 №32 виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області гр. ОСОБА_1 1946 р.н., та ОСОБА_3 , 1936 р.н. проживали однією сім`єю без укладення шлюбу, мали спільний бюджет та вели спільне господарство в будинку АДРЕСА_1 з січня 1973 року по день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного проживання з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 народила ІНФОРМАЦІЯ_3 сина - ОСОБА_2 . Підстава видачі довідки - погосподарська книга за 1971-1973 роки №10, особистий рахунок НОМЕР_3, погосподарська книга за 1974-1976 роки №10, особистий рахунок НОМЕР_4. (а.с. 10).

Відповідно до довідки від 06.01.2023 №30 виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області згідно погосподарських книг за 1971-1973 року №10 особистий рахунок НОМЕР_3 та погосподарської книги №10 особистий рахунок НОМЕР_4 за 1974-1976 року, по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: власник - ОСОБА_3 , 1936 р.н., її співмешканець ОСОБА_1 , 1946 р.н., її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Відповідно до особистого рахунку № НОМЕР_3 на ОСОБА_3 за період часу 1971-1973 роки, до списку членів сім`ї входили: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , чоловік. (а.с. 12).

Відповідно до особистого рахунку № НОМЕР_4 на ОСОБА_3 в книзі №819 за період часу 1974-1976 роки, до списку членів сім`ї в с. Васильків входили: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ,1946 р.н., чоловік, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син. (а.с. 15).

На чорно - білому фото зображено позивача, який тримає десятимісячну дитину, якою є ОСОБА_2 (фото №1). На кольоровому фото №2 позивач сидить у зеленому капелюхі поряд із дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_5 . На кольоровому фото №3, яке датоване 25.05.2007 року, позивач зображений на задньому фоні біля свого сина ОСОБА_2 , який одягнений у червону футболку та знаходиться по центру світлини. (а.с. 20-22).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів», зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК ( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС (2006-07 ), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження від 30.01.1979 року серія НОМЕР_1 виданого с.Васильків, Шполянського району, Черкаської області батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записаний ОСОБА_4 , матір`ю записана ОСОБА_3 . (а.с.16). В той же час свідоцтвом про смерть від 29.04.2013 підтверджується факт смерті ОСОБА_3 (а.с.18).

Визнання батьківства позивачу потрібно для забезпечення своїх прав на належне піклування з боку сина.

Відомості про батька дитини ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в актовому записі про народження №1 від 03.01.1974 року, зроблені виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 5 від 05.01.2023, (а.с.17 ).

Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року справа 6-20цс15. Аналогічна позиція міститься і у Постановах Верховного Суду у справі № 638/13917/16-ц від 29.10.2020, № 756/4973/18 від 26.08.2020.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Оскільки датою народження відповідача є ІНФОРМАЦІЯ_3 , то до виниклих правовідносин необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України.

Згідно з ст. 53 КпШС в редакції станом на 20.06.1969 року, яка була чинної на дату народження відповідача, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) та у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові від 21 листопада 2018 року справа № 225/6301/15-ц, провадження № 61-30047св18 від 06 лютого 2019 справа № 607/10982/16-ц провадження № 61-14642св18.

Судом встановлено, що до зачаття відповідача та після його народження мати відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство, що підтверджується довідками виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області сільської ради, долученими до матеріалів справи світлинами (а.с.10,11,19, 20-22).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно абз.12 п. 20 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1, 216.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно п.2.16.7 Розділу ІІ цих Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до п. 1.1., 1.15 Розділу І згаданих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Чинне законодавство України не міститься вимог, відповідно до яких у резолютивній частині рішення, суд має зобов`язувати орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, адже в такому випадку суд своїм рішенням втручатиметься у власні повноваження державного органу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 15 грудня 2021 року у справі № 1840/2970/18 виснував, що дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами - державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Ураховуючи викладене суд критично сприймає позицію третьої особи, щодо необхідності у резолютивній частині рішення прописувати зобов`язання державного органу вчинити дії щодо внесення змін до актового запису.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім`я, та (або) по батькові за згодою одного з батьків, якщо другий з батьків помер, визнаний безвісно відсутнім, оголошений померлим, визнаний обмежено дієздатним, недієздатним, позбавлений батьківських прав стосовно цієї дитини або якщо відомості про батька (матір) дитини виключено з актового запису про її народження, або якщо відомості про чоловіка як батька дитини внесені до актового запису про її народження за заявою матері.

Відповідно до ч.3,4 ст. 295 ЦК України у разі заперечення одного з батьків щодо зміни по батькові дитини спір щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків стосовно дитини та інші обставини, що засвідчують відповідність зміни по батькові інтересам дитини. Прізвище, власне ім`я та по батькові фізичної особи можуть бути змінені у разі її усиновлення, визнання усиновлення недійсним або його скасування відповідно до закону.

У своєму позові позивач не просив змінити прізвище відповідача на « ОСОБА_6 », відповідач у свою чергу у своїй заяві, якою визнав позовні вимоги, просив залишити прізвище після визнання батьківства - « ОСОБА_3 ». Отже, суд робить висновок, що прізвище відповідача залишається незмінним.

Висновок суду за результатами розгляду.

В ході судового розгляду, враховуючи письмові докази, знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спільно проживав та вів спільне господарство разом із ОСОБА_3 , починаючи з січня 1973 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спільно виховували сина - ОСОБА_2 . Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду.

Оскільки встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу заявленої позовної вимоги, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі, керуючись ст. 53 КпШС, ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», 28, 295 ЦК України, ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.81, 89, 258-259, 263-265, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця с. Топильна Звенигородського району Черкаської області, паспорт серія НОМЕР_5 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 10.06.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_6 , батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Васильків (Шполянського) Звенигородського району Черкаської області, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_7 виданий 19.01.2019 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_8 .

Внести відповідні зміни до актового запису №1 від 03.01.1974 складеного виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області про народження ОСОБА_2 , у відомостях про батька записати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України. Прізвище відповідача в актовому записі залишити без змін - « ОСОБА_3 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського

районного суду Черкаської області С.С. Сивокінь