Справа № 308/2713/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Кольчинська селищна рада, про встановлення фату прийняття спадщини,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаною заявою, зазначивши зацікавленою особою Кольчинську селищну раду, в якій просить встановити факт прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 її онукою ОСОБА_1 .

При цьому зі змісту заяви вбачається, що до предмета спадщини входить жилий будинок в АДРЕСА_1 та інше майно, належне померлій.

За приписами ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Так, згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва. Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Визнання факту проживання однією сім`єю може мати значення для спадкових правовідносин, у зв`язку з чим обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо) особи, тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

В разі відсутності у померлого спадкоємців, заінтересованою особою повинен виступати орган місцевого самоврядування, який представляє громаду, на території якої знаходиться спадкове майно, а також орган реєстрації актів цивільного стану.

В даній заяві зацікавленою особою зазначений ОМС - Кольчинська селищна рада, однак зі змісту заяви достеменно невідомо, чи є у спадкодавця інші, окрім заявниці, спадкоємці за законом та (або) заповітом.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявниця стверджує про прийняття нею спадщини за заповітом, який було виявлено після смерті спадкодавця і внесено нотаріусом до спадкового реєстру, та разом з тим описує про фактичне прийняття нею спадщини за померлою, у зв`язку з постійним проживанням останньої із заявницею.

При цьому з описової частини заяви вбачається, що заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлою на час смерті такої, а в прохальній про встановлення факту прийняття заявницею спадщини за померлою.

Тобто заявницею не конкретизовано, який саме факт, що має юридичне значення вона бажає встановити, та з якою метою.

При цьому суд зауважує, що згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, на який посилається заявник не цитуючи приписи вказаного пункту повністю, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлення в судовому порядку саме факту прийняття спадщини, а не факту постійного проживання зі спадкодавцем, може мати місце лише щодо спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, заява про встановлення вказаного в заяві юридичного факту належить до юрисдикції суду лише за умови неможливості його встановлення в передбаченому Законом позасудовому порядку, тобто коли нотаріусом в його встановленні відмовлено.

Відтак, якщо особа не може довести нотаріусу свої права на спадщину, то відповідні факти, з якими пов`язується виникнення права на спадкування, встановлюється судом у порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене обов`язковою передумовою звернення спадкоємця, постійне проживання якого разом із спадкоємцем не підтверджено відповідними документами, до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відмова нотаріуса в оформленні спадщини, тобто неможливість оформлення спадщини в передбаченому Законом порядку, коли документальне не підтвердження факту постійного проживання особи зі спадкодавцем встановлено саме нотаріусом.

Разом з тим, заявниця не долучає до заяви докази звернення до нотаріуса та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з не підтвердженням заявницею факту постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та подати заяву із врахуванням зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення вказаних недоліків шляхом уточнення факту, який остання бажає встановити, з врахуванням того, що встановлення в судовому порядку саме факту прийняття спадщини, а не факту постійного проживання зі спадкодавцем, може мати місце лише щодо спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року; зазначення з якою метою у неї існує необхідність у встановленні такого факту; докази відмови нотаріуса в оформленні спадщини у зв`язку з не підтвердженням родинних зв`язків між спадкодавцем та заявницею тощо; вказати про наявність/відсутність інших спадкоємців

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 294, 297, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Кольчинська селищна рада, про встановлення фату прийняття спадщини залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків заява буде вважатися неподаною і повернута заявниці.

Копію ухвали надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.П. Іванов