ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22ц/803/3636/23 Справа № 215/3323/19 Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивачКомунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року, ухваленого суддею Лиходєдовим А.В. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У червні 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

Позивач просив суд стягнути з відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 : 36 500,17 грн. заборгованість з постачання теплової енергії за період з 01.07.2013 р. по 01.02.2019 р., та 1921 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа`до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість: 36500 грн. 17 коп. з постачання теплової енергії за період з 01.07.2013 р. до 01.02.2019 р. - солідарно.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» по 480 грн. 25 коп. з кожного, судового збору.

Ввдповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , будучи незгодними з ухваленим судовим рішенням подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права просять застосувати позовну давність, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 22 147,38 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на користь кожного з відповідачів ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 960,50 грн. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

При цьому, скаржника зазначають, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд першої інстанції стягнув з відповідачів заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.07.2013 року по 01.02.2019 року, тобто за 5 років та 7 місяців. Вказують, що позивач з позовом до суду звернувся 12 червня 2019 року із вимогами про стягнення боргу за період з 01.07.2013 по 01.02.2019, тому вважають, що вимога про стягнення заборгованості за період з 01.07.2013 року по 11.06.2016 року заявлена за межами встановленого законом трирічного строку позовної давності, як і вимога, що утворилась станом на 01.07.2013 на суму 5644,84 грн.

Відповідачі наводять власний розрахунок заборгованості та вказують, що заборгованість в межах строку позовної давності за період з 11.06.2016 по 12.06.2019 складає 22 447,38 грн. (2141,27+1527,44+16587,41+2191,26): за 2016 рік заборгованість складає 2141,27 грн. (825,79-206,45+2139,68+975,91-1593,63); за 2017 рік заборгованість складає 1527,44 грн. (1381,12+1260,48+835,17+481,75-107,06-100+1902,09+1873,89); за 2018 рік заборгованість складає 16 587,41 (3592,62+3540,04+3416,90_92,59+2920,58-312,92+3536,60-200); за 2019 рік заборгованість складає 2191,26 грн. (за січень 2019 року.

Відповідачі вважають за необхідне заявити про застосування строку позовної давності, оскільки вони не були належним чином повідомлені судом про розгляд справи, тим самим були позбавлені права про надання заяви про застосування строку позовної давності на стадії розгляду справи в суді першої інстанції.

Скаржники, посилаючись на постанови Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №317/3698/15-ц, від 17.04.2018 у справі №200/11343/14-ц, вказують на те, що оскільки вони не були належним чином повідомлені судом першої інстанції про розгляд справи, не брали участі у справі, тому є підстави для вирішення судом апеляційної інстанції їх заяви про застосування позовної давності, навіть, якщо така заява не подавалася до суду першої інстанції. Вважають, що в частині вимог позивача про стягнення заборгованості в розмірі 14 052,79 грн., що знаходяться за межами установленого законом трирічного строку позовної давності, слід відмовити заявнику через пропуск строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачів, позивач КПТМ «Криворіжтепломережа», посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що у період з 01.07.2013 по 01.01.2016 відповідачі постійно, але не у повному обсязі сплачували послугу теплопостачання, що видно з розрахунку заборгованості поданого до позову і додатково поданого до відзиву на апеляційну скаргу. Вказує, що оплату послуги з теплопостачання відповідачі сплачували і в опалювальний, і в неопалювальний період, коли позивач фактично не нараховував плату за послугу, отже, відповідачі, сплачуючи заборгованість за послугу, вчиняли дії, що в розумінні положень ч.3 ст.264 ЦК України свідчать про визнання ними свого боргу або іншого обов`язку, і відповідно створюють наслідки умови щодо переривання позовної давності.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідачів не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі, проживаючи в квартирі АДРЕСА_2 , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст.ст.20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості, та п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст.ст.20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця.

Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.07.2013 р. до 01.02.2019 р., мають заборгованість - 36500,17 грн. з постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами відповідачів, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За нормами п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Перевіряючи доводи відповідачів щодо їх неналежного повідомлення, колегія суддів встановила наступне.

Матеріалами справи встановлено, що позовна заява подана до суду 12 червня 2019 року.

На виконання вимог ч.1 ст.187 ЦПК України, суд першої інстанції надіслав запити щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів та 02.09.2019 року за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області встановив, що відповідач ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 16.08.2017, а відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-22).

05 вересня 2019 року судом першої інстанції для встановлення місця реєстрації відповідача ОСОБА_4 до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради було надіслано запит, в якому, суд просив повідомити чи зареєстрований на території Тернівського району за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , або зазначити іншу адресу за якою зареєстрована вказана особа (а.с.23).

12 вересня 2019 року на виконання запиту суду надійшла Довідка про реєстрацію місця проживання особи, в якій міститься інформація про те, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.08.1996 року по теперішній час (а.с.25).

13 вересня 2019 року місцевий суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, розгляд справи вирішено судом проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.26).

16 вересня 2019 року на адресу відповідачів м.Кривий Ріг, вул.Мирівська,11/4 судом направлені копії ухвал про відкриття провадження разом з копіями позовної заяви та додатками до позову (а.с.28).

26.10.2019 року судом отримано поштове повідомлення про вручення 26.10.2019 адресатам, відповідачам по справі зазначені вище документи (а.с.30).

Рішення суду ухвалено судом 03 грудня 2019 року.

Відповідно до положень ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (ч.1); суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2).

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (ч.4).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно (ч.5).

Відповідно до п.99 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (в редакції чинній на час розгляду справи грудень 2019 року) (надалі Правил) Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до п.106 Правил під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище. Відповідні дані на бланку повідомлення про вручення також зазначаються про особу, уповноважену на одержання внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", адресованого юридичній особі або фізичній особі за місцем роботи. Бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Відповідно до п.116 Правил (які були чинні на час розгляду справи) у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Отже, наявність на а.с.30 рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надійшло на адресу суду 26.10.2019 спростовує доводи відповідачів про їх необізнаність щодо наявності спору, не отримання ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви, оскільки у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення був би повернутий до суду першої інстанції із зазначенням причин невручення адресату, тоді, як матеріали справи містять підтвердження про отримання кимось з відповідачів (зазначене прізвище ОСОБА_6 , без зазначення ініціалів) надісланих судом документів.

Окремо слід зазначити, що оскаржуване рішення суду також надсилалось судом 05.12.2019 року на адресу відповідачів, однак поштове відправлення було повернуто поштовим відділенням на адресу суду першої інстанції із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання» та отримано судом 13.02.2020 року (а.с.33-34), і саме тому суд апеляційної інстанції, встановивши, що копію оскаржуваного судового рішення відповідачі отримали в суді першої інстанції ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.01.2023, ОСОБА_7 17.01.2023) для забезпечення стороні відповідача доступу до правосуддя поновив пропущений процесуальний строк та відкрив апеляційне провадження за їх апеляційною скаргою.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що з 26.10.2019 (день отримання ухвали про відкриття провадження та позову з додатками) до дня ухвалення судового рішення по справі 03.12.2019 року більше 1 місяця, відповідачі мали достатньо часу для подачі відзиву на позов, клопотання про застосування позовної давності, однак таким правом не скористалися, що не дає їм підстав заявляти таке клопотання в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційним переглядом перевірено та встановлено належне повідомлення судом відповідачів про наявність судового спору з наданням часу для подачі відзиву на позов, поданням зустрічного позову або інших клопотань, яким відповідачі не скористалися, у зв`язку з чим суд першої інстанції на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України вирішив справу за наявними матеріалами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон).

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону).

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону).

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа», заявлених до відповідачів у зв`язку з неналежним виконанням останніми обов`язків по оплаті отриманої комунальної послуги, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.

На підставі наведеного вище, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке ухвалене судом з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідачів не підлягає задоволенню.

Оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, підстав для перерозподілу судових витрат немає, понесені відповідачами витрати зі сплати судового збору залишаються за ними.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: