Дата документу 22.02.2023 Справа № 317/2521/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/2521/14-ц
Провадження №22-ц/807/628/23
Головуючий в 1-й інстанції Каряка Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Бєлки В.Ю., Онищенка Е.А.,
секретарКниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2022 року, постановлену у м. Запоріжжі (повний текст ухвали складено 26 грудня 2022 року) у справі за скаргою першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М.О. на бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліної А.Р., стягувач Запорізька обласна державна адміністрація, боржник ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року прокурор звернувся до суду зі скаргою в якій просив: 1) визнати бездіяльність державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019, неправомірною; 2) зобов`язати державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019 усунути порушення прав стягувача невідкладно, здійснивши вичерпних заходів з примусового виконання рішення, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2022 року, в задоволенні скарги першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М.О. на бездіяльність Державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліної А.Р., стягувач: Запорізька обласна державна адміністрація, боржник: ОСОБА_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, перший заступника керівника Запорізької окружної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що матеріалами справи підтверджується факт бездіяльності державного виконавця, який виразився у тривалому невчиненні будь-яких виконавчих дій протягом строку виконавчого провадження, тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність порушень ст. ст. 11,18,63 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу головний державний виконавиць Запорізького відділу Державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гінатуліна А.Р. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом першої інстанції встановлено, що керівником Запорізької місцевої прокуратури № 2 було направлено начальнику Запорізького РВ ДВС Головного територіального управління у Запорізькій області заяву від 24.04.2019 про відкриття виконавчого провадження за рішенням Запорізького Апеляційного суду від 09.04.2019 №317/2521/14-ц про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, кадастровий номер :07:002:0984 площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (а.с.37-38, 70-71), з виконавчим листом до нього (а.с.39).

08.05.2019 державним виконавцем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Шваковою А.А. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, кадастровий номер :07:002:0984 площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (а.с.8-9, 40-41) та повторно направлено боржнику 22.07.2019 за місцезнаходженням земельної ділянки (а.с.10, 13), а також за місцем її реєстрації (а.с.11,12). Місце реєстрації боржника підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Управління Державної реєстрації фізичних осіб від 24.05.2022 №04-46/2034 (а.с.14). Згідно інформації про виконавче провадження від 12.10.2022 відкрите виконавче провадження № 59052985 за виконавчим листом, виданим Запорізьким Апеляційним судом від 09.04.2019 №317/2521/14-ц про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, кадастровий номер :07:002:0984 площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (а.с.15-18).

22.07.2019 ОСОБА_1 за адресою її реєстрації та за адресою розташування вищезазначеної земельної ділянки була відправлена вимога виконавця звільнити земельну ділянку у строк до 02.08.2019 та постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.42-45, 72-75).

05.08.2019, 11.10.2019, 15.01.2020, 30.07.2021, 20.09.2021 державним виконавцем було здійснено виїзди за адресою розташування земельної ділянки (а.с.46-51, 56-59, 76-78, 82-83).

25.10.2021 було винесено наказ Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) про призначення ОСОБА_2 державним виконавцем (а.с.65, 87).

23.01.2020 ОСОБА_1 за адресою її реєстрації та за адресою розташування вищезазначеної земельної ділянки була відправлена вимога виконавця звільнити земельну ділянку у строк до 06.02.2020 (а.с.52-53, 79).

Слідчим СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 05.05.2020 року був направлений запит Запорізькому районному відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про надання копії вищезазначеного виконавчого провадження та забезпечення явки державного виконавця для допиту у якості свідка (а.с.54, 80).

Державною прикордонною службою була надана інформація щодо перетину кордону 07.01.2020, 22.07.2021 боржником ОСОБА_3 (а.с.55, 63-64, 81, 86).

Згідно довідки, виданої 24.05.2022 №04-46/2035 Департаментом реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.60, 84).

Запорізькою окружною прокуратурою Запорізької області було направлено клопотання державному виконавцю Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліній А.Р., яке було отримано 20.07.2022, про звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника ОСОБА_1 (а.с.61-62, 85).

24.11.2022 заступником начальника Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косіновим І.В, винесено постанову про накладення штрафу, за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.110-111), яку направлено боржнику за адресою її реєстрації та за адресою розташування вищезазначеної земельної ділянки (а.с.109).

28.11.2022 року державним виконавцем Гінатуліною А.Р. Запорізькій обласній державній адміністрації, першому заступнику керівника Запорізької окружної прокуратури, Натаровій Л.В. була направлена вимога про забезпечення явки представників Запорізької обласної державної адміністрації при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 09.12.2022 о 10:00 за адресою розташування вищезазначеної земельної ділянки, надати інформацію про можливість авансування витрат виконавчого провадження (а.с.112).

09.12.2022 державним виконавцем Гінатуліною А.Р. була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з заявою стягувача та направлено сторонам (а.с.114-115).

12.12.2022 державним виконавцем Гінатуліною А.Р. Запорізькій обласній державній адміністрації, першому заступнику керівника Запорізької окружної прокуратури, Натаровій Л.В. була направлена вимога про забезпечення явки представників Запорізької обласної державної адміністрації при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 20.12.2022 о 10:00 за адресою розташування вищезазначеної земельної ділянки (а.с.116).

20.12.2022 державним виконавцем Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліною А.Р. був складений акт, що враховуючи вимоги закону, виконавець не має права примусово входити на територію будинку, що належить фізичній особі без відповідної ухвали суду при примусовому проникненні до житла боржника, листом від 05.12.2022 стягувач повідомив про відсутність можливості фінансування витрат виконавчого провадження (а.с.113), вартість робіт щодо примусового відчинення замків стартує від 700,00 грн. по м. Запоріжжя згідно оголошень, для демонтажу об`єктів визначених виконавчим документом необхідно було б залучати спеціалізовані організації на платній основі, а тому, оскільки стягувач відмовився від авансування витрат виконавчого провадження, рішення суду не може бути виконане без участі боржника (а.с.118-119).

20.12.2022 державним виконавцем Гінатуліною А.Р. була винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду та направлена сторонам (а.с.120-122).

20.12.2022 державним виконавцем Гінатуліною А.Р. було направлено подання Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області розглянути питання щодо порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за невиконання рішення суду виконавчого листа №317/2521/14-ц, виданого 09.04.2019 Запорізьким апеляційним судом (а.с.123-124).

20.12.2022 державним виконавцем Гінатуліною А.Р. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 59052985 про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку, кадастровий номер :07:002:0984 площею 0,1881 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яної альтанки, басейну та металевого паркану (а.с.126-127).

Такі дії державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гінатуліної А.Р. повністю відповідають вимогам ст. ст. 11, 13, 18, п. 11 ч. 1 ст. 39 та п. 2 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи прокурора про те, що державним виконавцем під час виконання виконавчих дій за виконавчим провадженням № 59052985 була допущена бездіяльність та не вжито заходів, передбачених статтями 11, 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами справи.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вимогами ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимогами скаргипершого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури є: 1) визнання бездіяльності державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні № 59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019, неправомірною; 2) зобов`язання державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019 усунути порушення прав стягувача невідкладно, здійснивши вичерпних заходів з примусового виконання рішення, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження», встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. А саме:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У скарзі не конкретизована, які саме заходи примусового виконання рішення суду не були вчинені державним виконавцем, і в який спосіб суд повинен зобов`язати державного виконавця усунути порушення прав стягувача.

При цьому, суд під час судового розгляду перевірив хід виконавчого провадження №59052985 з примусового виконання виконавчого листа №317/2521/14-ц від 16.04.2019 і у оскаржуваній ухвалі взагалі констатував виконання всіх необхідних заходів виконавчого провадження передбачених ст.ст. 11,18,63 Закону України «Про виконавче провадження», чим вийшов за межі вимог скарги.

Враховуючи викладене оскаржувану ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду під час, якого скаржнику необхідно уточнити та конкретизувати вимоги скарги, а суду першої інстанції з урахуванням уточнень розглянути скаргу в межах заявлених вимог.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2022 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28 лютого 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко