ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
справа № 621/2677/21
провадження № 22-з/818/35/23
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
сторони справи:
відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі 621/2677/21
Постановою Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 задоволено.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1362 гривні судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

04 квітня 2023 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 49500 грн.

Заява обґрунтована тим, що постановою Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 задоволено. До закінчення судових дебатів ОСОБА_4 просив усі судові витрати покласти на позивача.

24.04.2023 до Харківського апеляційного суду надійшло від ОСОБА_6 , яка діє в інтересах позивача надійшло клопотання про залишення заяви представника відповідача про стягнення витрат на оплату правничої допомоги без задоволення.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_6 зазначала, що адвокатом Тарутя З.О. у передбачений законом строк не надано попереднього розрахунку судових витрат. А саме, попередній розрахунок судових витрат повинен бути поданий разом з першою заявою по суті спору, а остаточний розрахунок судових витрат повинен бути поданий до судових дебатів або на протязі 5 днів після ухвалення рішення. Адвокатом Тарутя З.О. не було подано попереднього розрахунку судових витрат разом із першою заявою по суті спору. Сама заява про те, що він має намір звертатися до суду з заявою по суті спору не є тотожною з попереднім розрахунком. Також ОСОБА_7 зазначив, що інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи не відповідає критерію розумності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про ухвалення у справі додаткового судового рішення, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до 3 ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з пунктами «б, в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміни судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 30 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1362 гривні судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Апеляційна скарга ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_3 містить заяву про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу понесені останньою у зв`язку із розглядом дійсної справи ( т.1 а.с. 237 238).

Постанова Харківського апеляційного суду була ухвалена 30 березня 2023 року. Заява про ухвалення додаткового рішення направлена до суду 03.04.2023, тобто у строк встановлений ч.8 ст. 141 ЦПК України ( т.2 а.с. 59). До зазначеної заяви представником додані докази на підтвердження розміру витрат, які ОСОБА_3 сплатила у зв`язку з розглядом справи. А саме копія договору про надання правової допомоги №2304/21 (т.2 а.с.51-54), акт №3 приймання передачі наданих робіт від 30.03.2023 (т.2 а.с.55-57), копія рахунку від 31.03.2023. (т.2 а.с. 58).

Відповідно до ч. 3, ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційний суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про обґрунтованість та співмірність понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дійсна справа за характером спору не є складною, перебувала в провадженні суду не тривалий час, не потребувала від позивача додаткового збору доказів, у справі було проведено всього декілька судових засідань за участю адвоката Туруті З.О.

Тому суд вважає що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 45000 грн є значно завищеним. Співмірним та розумним розміром понесених позивачко витрат на професійну правничу допомогу є 10 000 грн.

Враховуючи викладене вище, заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 належить задовольнити частково, ухвалити у справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10000 гривень понесених витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Керуючись статтями 270, 382, 383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10000 (десять тисяч) гривень понесених витрат на правничу (правову) допомогу у зв`язку із розглядом апеляційної скарги.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 травня 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук