Справа № 686/2148/23
Провадження № 2/686/2176/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Держави Україна в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 000 грн., завданої невиконанням рішення суду у справі № 686/4032/21 в період часу за 16.11.2022 року, в обґрунтування якого вказав, що рішення суду в справі №686/4032/21 не виконано.

Внаслідок невиконання рішення судів порушено право на судовий захист, адже виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18- рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11-рп/2012), а невиконання судового рішення до сього дня є триваючим правопорушенням. Факт, з якими закон пов`язує наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, є невиконання рішення суду і як наслідок порушення його прав.

З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь п`ять мільйонів гривень моральної шкоди, завданої йому очевидною бездіяльністю/невиконанням рішення суду у справі №686/4032/21 в період часу за 16.11.2022 року.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві подав клопотання про розгляд справи без його участі, про час та місце судового розгляду 15.03.2023 повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення (отримано 02.03.2023).

Представник відповідача в особі Верховного Суду в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав відзив на позов, де зазначив, що позивач безпідставно та необґрунтовано визначив Верховний Суд в якості належного органу, який наділений представляти Державу Україна в спірних правовідносинах, позивач не зазначив якими діями/бездіяльністю Верховного Суду йому було завдано моральної шкоди, не навів конкретної норми закону, які на його переконання, порушив орган державної влади у правовідносинах щодо яких виник спір. Крім цього, зазначив, що судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснюється на підставі ЦПК України, тобто судовий контроль у цивільній справі № 686/4032/21 може здійснюватись судом, який ухвалив рішення, просить в позові відмовити, розгляд справи проводити за відсутності представника Верховного Суду.

Суд, дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2021 року у справі № 686/4032/21, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до Держави Україна, представник Міністерство внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково, стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду.

В задоволенні решти вимог, відмовлено.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказав, що внаслідок невиконання рішення суду у справі №686/4032/21 в період часу за 16.11.2022 року йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в п`ять мільйонів гривень.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

За змістом приписів ст.ст. 1173, 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень ч. 4 ст. 58 ЦПК України, держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Відповідно до положень розділу VІІІ «Правосуддя» Конституції України та Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд не наділений повноваженнями представляти державу у суді за позовами про відшкодування шкоди, завданої під час здійснення правосуддя.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у томі числі при звільнення з такої посади виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За таких обставин ОСОБА_1 безпідставно відніс Верховний Суд до учасника справи як представника відповідача Держави Україна.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 на виконання пункту 9 розділу УІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду від 30.04.2020 по справі № 804/2076/17 зазначено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати своє повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність дій чи бездіяльність Держави Україна в особі Верховного Суду в період часу за 16.11.2022 року та заподіяння такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди позивачу.

Не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди п`ять мільйонів гривень за вказаний період.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Верховного суду про відшкодування моральної шкоди,завданої бездіяльністю/невиконанням рішення суду в справі №686/4032/21, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у позові слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 23, 48, 170, 1173 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Держави Україна в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Верховного Суду, 01043, м. Київ, вул. П. Орлика, 8, .

Дата складання повного тексту рішення 15.03.2023.

Суддя: