Провадження № 2/461/221/23
У Х В А Л А

27.02.2023 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Кротової О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ігнат Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання представника відповідача адвоката Яроша В.В. про вжиття заходів для забезпечення витрат відповідача на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Скречко Марія Михайлівна, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні 21.02.2023 представник відповідача адвокат Ярош В.В. подав клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, у якому просить зобов`язати позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 70 130 грн для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_6 на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, представник відповідача зазначає, що пред`явлений ОСОБА_1 позов містить ознаки завідомо безпідставного, так як останній, користуючись своїм правом на звільнення від сплати судового збору, подає позов про визнання недійсним правочину, який відбувся у встановленому законом порядку, право власності на предмет договору передано новому власнику за оплату у повному обсязі, при цьому позивач не надав суду пояснень та доказів порушення його майнових прав і інтересів. Відтак вбачає підстави для застосування заходів забезпечення судових витрат, передбачених ст.135 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Ярош В.В. в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив таке задовольнити з підстав, наведених в такому.

Позивач ОСОБА_1 та його представники заперечили щодо задоволення клопотання, просили відмовити у задоволенні такого з підстав, вважають таке необґрунтованим та безпідставним.

Суд, заслухавши думку учасників справи, розглянувши подане представником відповідача клопотання, приходить до такого висновку.

Згідно із ч.1 ст.135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч.4 ст.135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Таким чином, з огляду на наведені вище норми, забезпечення судових витрат, відповідно до положень ч.1 ст.135 ЦПК України, є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, зазначена вище ч.4 ст.135 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав, за умови наявності яких, суд має право за клопотанням відповідача зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, покликаючись як на підставу застосування забезпечення судових витрат, подання завідомо безпідставного позову позивачем або інші ознаки зловживання правом, представнику відповідача необхідно довести які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом із аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до п.п.4 п.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Меншаков проти України» №377/02 від 08.04.2010, суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, суд вважає, що звернення позивача ОСОБА_1 до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами та подання ним позову, який має ознаки завідомо безпідставного.

З врахуванням вказаних норм та умов для забезпечення судових витрат, суд не вбачає необхідності зобов`язання позивача ОСОБА_1 вносити на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача ОСОБА_6 на професійну правничу допомогу, оскільки представником відповідача ОСОБА_4 не доведено, що поданий позивачем позов має ознаки завідомо безпідставного або має інші ознаки зловживання правом на позов, відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 133, 135, 137, 141, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Яроша В.В. про вжиття заходів для забезпечення витрат відповідача на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Скречко Марія Михайлівна, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.02.2023

Суддя Кротова О.Б.