УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Петренко Л.В., розглянувши матеріали справи №336/1500/23 (номер провадження 2/336/1120/23) за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Насонова Марина Сергіївна до ОСОБА_2 , третя особа: Запорізький державний нотаріальний архів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Міністерство юстиції України, про скасування держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання недійсним право власності на нерухоме майно, -

встановив:

21 лютого 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Насонова М.С. до ОСОБА_2 , третя особа: Запорізький державний нотаріальний архів Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) МЮУ, про скасування держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання недійсним право власності на нерухоме майно, в якій просить скасувати державну реєстрацію на будинок АДРЕСА_1 , яке зареєстровано 01.07.2005 за №2145549 реєстратором Запорізький обласний державний нотаріальний архів. Скасувати заборону обтяження на будинок АДРЕСА_1 , підстава обтяження: договір застави б/н від 25.12.1962, завод «Комунар».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому згідно зі ст.185 ЦПК України, її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 6, 7. ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Такі відомості в позовній заяві не зазначені.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п. 5, 6, 8, ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

В позові позивачем зазначено, що представником позивача були направлені адвокатські запити до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 14.02.2023 року, Голові ліквідаційної комісії державного підприємства «Інформаційний центр» МОУ від 10.02.2023 року, Приватного акціонерного товариства «Запорізький автомобіле-будівельний завод «Комунар» від 10.02.2023 року, П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) від 14.02.2023 року та до Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) від 14.02.2023 року, однак, як зазначає позивач відповіді станом на дату позовної заяви до суду не надходили.

Однак, суду не надано поштове підтвердження направлення вищезазначених адвокатських запитів представником позивача, а також позивачем у позовній заяві не обґрунтовано передчасне звернення до суду, оскільки ним ще не були отримані відповіді на адвокатські запити.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Враховуючи, вимоги процесуального законодавства позивач зобов`язаний подати усі докази по справі разом із позовною заявою. Процесуальним законодавством встановлено чіткі рамки подачі доказів до суду, після чого суд не вправі приймати подані докази, оскільки буде порушено вимоги принципу змагальності.

Аналогічна позиція вказана у постанові Верховного суду від 16.07.2020 по справі № 908/2828/19 (№ в ЄДРСР 90565972); від 18.06.2020 по справі № 909/965/16 (№ в ЄДРСР 89910851); від 07.05.2020 по справі № 922/3059/16 (№ в ЄДРСР 89318804); від 09.04.2020 по справі № 10/Б-743 (№ в ЄДРСР 88868235) відповідно до якої «Системний аналіз статей 80, 269 ГПК свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача) (висновок викладений в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 913/317/18 та від 22.05.2019 у справі № 5011-15/10488-2012)».

Також у постанові ВС від 16.12.2020 по справі № 332/3299/13-ц (№ в ЄДРСР 93794835) вказано, що: «Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача)».У постанові ВС від 12.01.2021 по справі № 753/9240/18 (№ в ЄДРСР 94151239) суд зазначив, що: «При цьому процесуальним обов`язком позивача є подання доказів разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України), а в силу положень частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи (у цьому випадку - позивача). Однак, наявності таких об`єктивних обставин позивачем не наведено, а судом не встановлено».

Згідно висновку ВС від 20.10.2020 по справі № 756/671/19 (№ в ЄДРСР 92335060), «Відповідно до частини восьмої статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Зі змісту позовної заяви слідує, що згідно реєстраційного посвідчення від 15.09.1992 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.1992 року є власником будинком АДРЕСА_1 .

В грудні 2021 року позивач вирішив зареєструватися у своєму будинку, однак не зміг, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за №289081519 від 08.12.2021 року та за №322288091 від 08.02.2023 року власником майна позивача за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , та накладено обтяження на підставі договору застави без номеру від 25.12.1962 року завод «Комунар».

Однак, позовна заява не містить виклад обставин щодо проміжку часу з 1992 року по грудень 2021 року, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо власності на його нерухоме майно, як це зазначає останній, та з зазначенням доказів, що підтверджували кожну цю обставину.

Відповідно до ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обов`язково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього.

Позивачем заявлено вимоги про скасування держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання недійсним право власності на нерухоме майно, спір про право власності є майновим за будь-яких умов, проте в позовній заяві ціна позову не зазначена, вказано «без ціни позову».

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно вартістю майна.

Ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна на час звернення до суду з позовною заявою.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Крім того, позивач ОСОБА_1 звертається до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору внаслідок тяжкого матеріального становища та неможливості сплатити судовий збір, так як є пенсіонером та він має відношення до малозабезпеченої категорії населення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичної особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно п. 12 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно п. 13 вказаної Постанови, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 176 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В даному випадку позивачем заявлено дві вимоги, майнового та немайнового характеру.

Окрім того, позивачу необхідно визначити ціну позову, надати підтверджуючі та сплати судовий збір за дві позовні вимоги (майнового та немайнового характеру) у відповідному розмірі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивач в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору надає довідку з Держаного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 31.01.2023, відповідно до якої, в квітні 2022 року позивач отримав 1333,33 грн. та в травні 2022 року отримав 1060,61 грн.

Відповідно до довідки про доходи, яка видана позивачу, останній з липня 2022 року по грудень 2022 року отримав 19519,20 грн.

Крім того, відповідно до ОК-5 за звітний період 2022 рік, з січня по травень (включно) позивач отримав 34879,26 грн.

Подану позивачем вищезазначені довідки, суд не бере до уваги, оскільки розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, тобто позивач не доводить свій скрутний майновий стан і неможливість сплати судового збору у встановленому розмірі, так як не підтверджує відсутність у позивача іншого доходу, рухомого чи нерухомого майна, грошових коштів на банківських рахунках тощо.

Позивач посилається на те, що є пенсіонером, має вкрай незадовільний майновий стан. Водночас докази (довідку про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо), які б надавали суду відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України підстави для звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати до ухвалення судового рішення, позивач не надав.

В даному випадку відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, у зв`язку з не доведенням ним тяжкого майнового стану, чи інших обставин, які могли бути підставою для задоволення такого клопотання.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення зазначених в ній недоліків, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 133ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,00 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить не менше 1073,60 грн. та не більше 13420,00 грн.

Вказані судом недоліки перешкоджають прийняттю позовної заяви до судового розгляду, у зв`язку з чим її слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Насонова Марина Сергіївна до ОСОБА_2 , третя особа: Запорізький державний нотаріальний архів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Міністерство юстиції України, про скасування держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та визнання недійсним право власності на нерухоме майно, залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу та представнику позивача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: