Справа № 303/8304/22
2/303/1285/22
Номер рядка статистичного звіту 5
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної працівником при виконання трудових обов`язків,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної працівником при виконання трудових обов`язків.

Позов мотивований тим, що у період з 01 грудня 2021 року до 26 вересня 2022 року ОСОБА_2 працювала касиром у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який у свою чергу надавав послуги перевезення ТОВ «Нова Пошта» №1, розташованого у с.Іванівці Мукачівського pайону. 28.11.2021 року між сторонами було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира №3.

29.05.2022 року на відділення ТОВ «Нова Пошта» №1 в с.Іванівці Мукачівського району надійшла претензія по експрес-накладній № 2294 щодо підміни вантажу від клієнта ОСОБА_3 , у зв`язку з недостачею всередині відправлення, що сталося під час надання послуг з організації його перевезення за експрес-накладною № 2294, а саме, що вміст відправленого товару не співпадає з поверненням, тому ОСОБА_3 просить відшкодувати вартість відправлення в розмірі 14 000,00 грн. і сплатити штраф відповідно до умов надання послуг та публічного договору Дане порушення відбулося під час роботи відповідача. Вантаж по експрес-накладній № 2294 - це вантаж з оголошеною вартістю 14 000,00 гривень, «опис ключ від автомобіля», було відправлено із м.Чернівці 26.05.2022 року до відділення Нової пошти с.Іванівці. Огляд вантажу було проведено 27.05.2022 року.

30.05.2022 року між клієнтом ОСОБА_3 та оператором Нової пошти ОСОБА_4 було складено акт приймання-передачі, в якому зі слів ОСОБА_3 , у відправленні № 2294, були ключі до автомобіля вартістю 14 000,00 грн., а під час повернення посилки повернулися зовсім інші ключі, тобто під час огляду посилки сталася підміна ключів.

01.06.2022 року інспектором регіональної групи безпеки Західного регіону ДБ ТОВ «Нова Пошта» Михайлів А.Б. було проведено службову перевірку за фактом порушення посадових інструкцій працівником відділення №1 с.Іванівці Мукачівського району Закарпатської області, за результатами якої інспектором було складено висновок службової перевірки «За фактом проведення перевірки по претензії по ЕН 2294, підміна вантажу» №150 та прийнято рішення про висунення ФОП ОСОБА_1 , як керівнику відділення нової пошти, вимоги. У вище вказаному висновку службової перевірки зазначено, що в ході з`ясування всіх деталей, які призвели до написання претензії, було проведено перегляд відеоматеріалів огляду вантажу, під час чого встановлено, що отримувач скориставшись неналежним виконанням своїх обов`язків працівницею відділення, а саме касиром ОСОБА_2 , провів підміну вмісту відправлення.

Зазначає, що відповідачка грубо порушила вимоги Нової Пошти щодо контролю за оглядом відправлення, а саме повинна була контролювати весь процес огляду від початку до кінця, якщо оголошена вартість відправлення є більшою за 2000,00 грн., то їй заборонено відходити від одержувача під час огляду.

30.06.2022 року ТОВ «Нова Пошта» було надано ФОП ОСОБА_1 вимогу №НП-П006162, в якій зазначено, що у зв`язку з підміною відправлення, що сталося з його вини під час надання послуг з організації його перевезення за НОМЕР_1 , ТОВ «Нова Пошта» задовольнила претензію клієнта, пред`явлену 29.05.2022 року шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку клієнта та просить відшкодувати протягом 30 календарних днів ТОВ «Нова Пошта» 17 391,30 грн., у зв`язку із задоволенням вищевказаної претензії клієнта.

06.07.2022 року позивач згідно платіжного доручення №469 оплатив суму вимоги № НП-П006162. Посилається, оскільки відповідач визнала свою вину повністю щодо підміни вантажу, то суму коштів в розмірі 17 391,30 гривень, яку він оплатив згідно вимоги №НП-П006162 від 30.06.2022 року відповідач в усній формі зобов`язувалася повернути, але так цього і не зробила. На даний час добровільно відшкодувати шкоду вже не погоджується. Також зазначає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює в сумі 15 000,00 гривень.

Відтак, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 17 391,30 гривень матеріальної шкоди та 15 000,00 гривень моральної шкоди.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05.01.2023 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Посилається, що вона не заперечує факт перебування у трудових відносинах з позивачем, а також укладення договору про повну матеріальну відповідальність. Натомість, відповідно до договору вона була прийнята на посаду касира, і як їй було роз`яснено усно, при прийнятті на роботу її обов`язком було належні розрахунки з клієнтами, відтак, позивач безпідставно посилається на нормативний акт СОК-545 А5.2.3.13, який не стосується, ні підприємства, де вона працювала, ні її посади (касир). Таким чином, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

13.02.2023 позивачем було подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечення відповідача є необґрунтованими. Відтак обставини, вказані у відзиві не відповідають дійсності. Враховуючи вказане, просить позов задоволити.

27.02.2023 року відповідач подала заперечення.

06.03.2023 року позивач подав додаткові письмові пояснення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на посаді касира з 01 грудня 2021 року на підставі укладеного між ними Трудового договору №3 від 28.11.2021 року та наказу №16 від 28.11.2021 року (а.с.7-9).

28.11.2021 року між сторонами було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира (а.с. 10-11).

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2022 року на відділення ТОВ «Нова Пошта» №1 в с.Іванівці Мукачівського району надійшла претензія по експрес-накладній № 2294 щодо підміни вантажу від клієнта ОСОБА_3 про те, що у зв`язку з недостачею всередині відправлення, що сталося під час надання послуг з організації його перевезення за експрес - накладною № 2294, а саме, що вміст відправленого товару не співпадає з поверненням (а.с. 12).

01.06.2022 року інспектором регіональної групи безпеки Західного регіону ДБ ТОВ «Нова Пошта» Михайлів А.Б. було проведено службову перевірку за фактом порушення посадових інструкцій працівником відділення №1 с.Іванівці Мукачівського району Закарпатської області, за результатами якої інспектором було складено висновок службової перевірки «За фактом проведення перевірки по претензії по ЕН 2294, підміна вантажу» №150 та прийнято рішення про висунення ФОП ОСОБА_1 , як керівнику відділення нової пошти, вимоги (а.с. 14-16).

30.06.2022 року ТОВ «Нова Пошта» було надано ФОП ОСОБА_1 вимогу №НП-П006162, в якій зазначено, що у зв`язку з підміною відправлення, що сталося з його вини під час надання послуг з організації його перевезення за НОМЕР_1 , ТОВ «Нова Пошта» задовольнила претензію клієнта, пред`явлену 29.05.2022 року шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку клієнта та просить відшкодувати протягом 30 календарних днів ТОВ «Нова Пошта» 17 391,30 грн. у зв`язку із задоволенням вищевказаної претензії клієнта (а.с.22).

06.07.2022 року ФОП ОСОБА_1 згідно платіжного доручення №469 оплатив суму вимоги в розмірі 17 391,30 гривень (а.с. 33).

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 15.09.2022 рок, кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 09.06.2022 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Як вбачається з мотивувальної частини постанови, провадження закрито з тих підстав, що потерпілому ОСОБА_3 шкода була відшкодована Новою поштою, яким у свою чергу відшкодована шкода ФОП ОСОБА_5 . Як вбачається зі змісту постанови про закриття провадження ОСОБА_6 фактично повністю визнав вину, і розповів про всі деталі вчинення правопорушення (а.с. 52-53).

Також, відповідно до наказу № 19 від 10.10.2022 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади касира з 10.10.2022 року за прогул без поважних причин згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 34).

Як на підставу позовних вимог позивач посилається, що відповідач визнала свою вину повністю щодо підміни товару, висновок службової перевірки за фактом порушення посадових обов`язків відповідачем, а відтак вважає, що відповідач зобов`язана відшкодувати йому суму коштів в розмірі 17 391,30 гривень, яку він оплатив згідно вимоги №НП-П006162 від 30.06.2022 року .

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Відповідно до ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, спричиненої по їх вині підприємству в разі, коли між працівником та підприємством у відповідності до ст. 135-1 КЗпП України укладений письмовий договір про прийняття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення схоронності майна та других цінностей, переданих йому для охорони або для других цілей.

Як вбачається до трудового договору №3 від 28.11.2021 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання зобов`язана була виконувати роботу (посаду) касира (п.2 трудового договору (а.с. 7-8).

28.11.2021 року між сторонами укладено договір №3 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира за збереження ввірених йому підприємством цінностей, згідно з яким відповідач зобов`язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків; б) вчасно повідомляти керівництво підприємства про будь-які обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому цінностей; в) проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником; г) брати участь в інвентаризації каси (а.с. 10-11).

Відтак, у підписаних сторонами трудовому договорі та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність касира не було передбачено обов`язку відповідача надавати послуги з організації перевезень «Новою поштою», контролю за діями отримувачів при огляді або отриманні ними товарів, матеріали справи не містять доказів перебування відповідача в трудових чи цивільно-правових відносинах з ТОВ «Нова пошта», а тому враховуючи викладене та обставини справи, суд вважає, що вина відповідача у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків відсутня.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріального збитку, якого зазнав позивач у розмірі 17391,30 грн. задоволенню не підлягають.

Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від основної вимоги та наведені позивачем обґрунтування для відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не можуть свідчити про заподіяння йому моральних страждань, так як відсутні докази вчинення відповідачем протиправної дії, відповідно до якої наступає наслідок у вигляді заподіяння моральної шкоди позивачу. Тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133,137, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, 256, 257 ЦК України, ст.ст. 21, 130, 132, 134 КЗпП України суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної працівником при виконання трудових обов`язків - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду виготовлено 22 березня 2023 року.

Головуюча О.В.Гутій