Справа №752/6840/23
Провадження № 2-о/752/576/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.04.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Ящук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Голосіївський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в:

заявники звернулись до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту народження:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Євпаторія Автономна Республіка Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, дитини жіночої статі - ОСОБА_3 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Саки, Автономної Республіки Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, дитини жіночої статі - ОСОБА_4 .

Відомості про батька заявники просять внести на підставі ст.126 СК України, та в актовому записі про народження вказати по батькові дітей власним іменем батька ОСОБА_5 , прізвище ОСОБА_6 , власне ім`я - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Батьком дітей вказати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Саки, Автономної Республіки Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, народилась дитина, дівчинка.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 в м.Євпаторія, Автономної Республіки Крим, народилась друга дитина, дівчинка.

На час народження дітей заявники перебували у шлюбних стосунках, однак даний шлюб не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану за законодавством України, а був зареєстрований на території АР Крим після її окупації.

Батьки вирішили назвати дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Факт народження дітей підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданим органами влади на окупованій території.

З метою подальшої реєстрації народження дітей та отримання Свідоцтва про народження встановленого зразка, заявники просять в судовому порядку встановити факт народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Представником заявників подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;.

Відповідно до 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

В силу ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Саки, Автономної Республіки Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, народилась дитина, дівчинка.

Факт народження дитини підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.12.2017 р. Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Євпаторія, Автономної Республіки Крим, народилась друга дитина, дівчинка.

Факт народження дитини підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.10.2020 р. Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

На час народження дитини ОСОБА_9 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України, що зареєстрований 23.08.2014 р. Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків.

Батьки визначили ім`я дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія м.Саки та Євпаторія, АР Крим, Україна визнана тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Згідно з ст.9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тобто, документи, видані органами чи установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

В даному випадку, хоча шлюб заявників і не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану за законами України, однак, такий шлюб був зареєстрований на час народження дитини на тимчасово окупованій території і даний факт не може бути проігнорований судом при вирішенні питання щодо встановлення факту народження дитини та її реєстрації в органах РАЦС за законодавством України, оскільки у іншому випадку це призведе до позбавлення прав заявників на реєстрацію їх батьками у визначений законом спосіб.

Підставою звернення заявників до суду є неможливість реєстрації факту народження дітей в зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують зазначений факт, завірені органом окупаційної влади, які діють на неконтрольованій Україною території.

В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявники не можуть у інший спосіб реалізувати свої права на реєстрацію факту народження дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність факту народження дитини, в зв`язку з чим заява в цій частині підлягає задоволенню.

Однак, при вирішенні даного питання суд у своєму рішенні повинен зазначити батьків дитини.

При зверненні до суду заявники просять внести відомості про батьків на підставі положень ст.126 СК України, хоча даний порядок реєстрації застосовується у разі коли батьки не перебували у шлюбі і звернулись до органів РАЦС зі спільною заявою.

Оскільки, як встановлено судом, батьки народженої дитини перебували у шлюбі на час її народження і даний факт не може бути проігнорований судом, хоча він і був зареєстрований на тимчасово окупованій території, суд приходить до висновку, що відомості про батьків повинні бути внесені відповідно до положень ст.122, 133 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Голосіївський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Євпаторія Автономна Республіка Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, дитини жіночої статі - ОСОБА_3 ;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Саки, Автономної Республіки Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, дитини жіночої статі - ОСОБА_4 .

Батьками дітей зазначити:

- мати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України ;

- батько: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя