1Справа № 335/3906/23 2/335/1740/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Будовської Н.В., до Концерну «Міські теплові мережі», в якій позивач просить зобов`язати відповідача здійснити по нежитловому приміщенню АДРЕСА_1 перерахунок за послуги централізованого опалення за період з листопада 2021 року по травень 2023 року.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід направити за підсудністю за наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Звертаючись з вказаною позовною заявою, ОСОБА_1 виходила із правил загальної підсудності, передбачених ч. 2 ст. 27 ЦПК України, зазначивши, що місцем знаходження відповідача є: АДРЕСА_2 .

Проте, таке визначення підсудності справи є помилковим, і справу належить передати за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Як вбачається з позовної заяви позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та оскаржує нарахування за послугу централізованого опалення нежитлового приміщення (магазину), площею 45,8 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться у Заводському районі міста.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як зазначається в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного суду у справі № 910/6644/18 від 09.09.2020 року, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого теплопостачання. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, позов про зобов`язання здійснити перерахунок за послуги централізованого опалення має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки даний спір виник із приводу утримання нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення (магазин), площею 45,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , за яким виникли спірні нарахування по оплаті за вказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Підстав для застосування іншого виду підсудності судом не вбачається.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатом отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розгляд справи по суті з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), потягне за собою скасування судового рішення.

Таким чином, Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя не підсудний цей позов та з огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав щодо передання вказаної справи за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про зобов`язання здійснити перерахунок за послуги з централізованого опалення - передати на розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя (69000, м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 65).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Макаров