Справа № 449/797/22 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/2762/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Третьої особи: Шевченківського ВДРАЦС у м. Львові про виключення позивача як батька з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виключення запису про позивача як батька з актового запису про народження дитини

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є його дружиною, з якою у нього не склалися сімейні відносини і він подав на розлучення до Перемишлянського районного суду Львівської області.

До укладення шлюбу з ОСОБА_3 у неї народився син ОСОБА_4 , батьком якого зареєстрований позивач. При спілкуванні з ОСОБА_3 , вона повідомила що він не є батьком ОСОБА_5 .

З врахуванням викладеного, позивач просить виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження №1525 від 18 грудня 2018 року, зареєстрованого Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Також просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 вересня 2022 року позов - задоволено.

Виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з актового запису про народження №1525 від 12.12.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992.40 грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що факт того, що позивач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 можливо підтвердити за допомогою судової молекулярно-генетичної експертизи, клопотання про призначення якої подавалося разом з позовною заявою.

Вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою подане клопотання, не вирішивши таке, та не призначив відповідну судову експертизу, якою можливо було б встановити відсутність спорідненості позивача з дитиною.

На думку скаржника, зазначені обставини свідчать про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Стверджує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з визнання відповідачем позовних вимог, однак, без проведення відповідної експертизи визнання ОСОБА_3 того, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини, є недоведеною обставиною, що має значення для справи, яку суд першої інстанції визнав встановленою.

Просить рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 вересня 2022 року, змінити, доповнивши його мотивувальну частину положеннями щодо вирішення клопотання про проведення судової молекулярно- генетичної експертизи, щодо призначення такої експертизи та щодо результатів її проведення і встановлення відсутності біологічного споріднення між позивачем і дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

13 лютого 2023 року від ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 надійшло клопотання в якому просить розгляд справи проводити за відсутності сторін позивача (апелянта).

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23 лютого 2023 року, є дата складення повного судового рішення 27 березня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 10.02.2019 року.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , встановлено, що батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , записаний ОСОБА_1 .

Згідно ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

за заявою матері та батька дитини;

за рішенням суду.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

У частині другій статті 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у цій справі є встановлення факту біологічної спорідненості ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи встановлені обставини справи.

Згідно ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.1 ст.106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 не оскаржує рішення в частині задоволення позовних вимог. В той же час, скаржник фактично бажає під час розгляду справи здобути докази щодо факту біологічної спорідненості його і ОСОБА_5 , у зв`язку з чим просить суд призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, проте, жодних доказів в підтвердження того, що така експертиза за його клопотанням до звернення до суду з даним позовом не могла бути призначена і відповідач заперечувала проти проведення такої експертизи чи ухилялася від участі в експертизі, що унеможливило її проведення, в зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для призначення судової молекулярно-генетичної експертизи за клопотання скаржника заявленим в суді апеляційної інстанції.

Скаржник, не скориставшись наданим йому правом, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не подав до суду висновок експерта, складений на його замовлення, а обмежився лише клопотання поданим до суду про призначення молекулярно-генетичну експертизу без зазначення доводів, щодо неможливості подання висновку експерта що встановлення факту біологічної спорідненості між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , що не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення з врахуванням доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апеляційна скарга не містить нових доказів чи посилань на нові обставин, а її доводи зводяться до відсутності додаткових доказів факту біологічної спорідненості ОСОБА_1 і ОСОБА_5 висновку експерта, який скаржник міг представити як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, чого не зробив, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та змінення рішення шляхом доповнення мотивувальної частини відомосте, щодо відсутності біологічного споріднення між позивачем і дитиною ОСОБА_5 , встановлених на підставі висновків призначеної судом експертизи.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 вересня 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 березня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.