Провадження №2/523/214/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Бєлік Л.В.

розглянувши підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 та відповідно бабусею неповнолітньої ОСОБА_3 . Відомості про батька дитини записані в порядку ст. 135 СК України зі слів матері. Позивач вказує, що неповнолітня онука проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, протягом всього останнього року мати дитини її життям, розвитком та станом здоров`я не цікавиться не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, є такою, що самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

На підставі викладеного позивач просить: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , встановити опіку над ОСОБА_3 , опікуном неповнолітньої ОСОБА_3 призначити ОСОБА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, представнику третьої особи пояснення в порядку передбаченому ст. 181 ЦПК України та письмовий висновок щодо розв`язання спору.

На адресу суду 20.03.2023 року (вх. № 7324) надійшов висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над дитиною (а.с.42-44).

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явились, разом з цим, 24.04.2023 року на адресу суду надійшла заява позивача щодо розгляду справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.47).

Відповідач: ОСОБА_2 в підготовче засідання також не з`явилась,про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Разом з цим, в матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява відповідача, згідно якої ОСОБА_2 , зазначила, що не заперечує з приводу позбавлення її батьківських прав та надає на це свою безумовну згоду, також, в заяві зазначено, що ОСОБА_2 , не заперечує з приводу призначення опікуном над дитиною її рідної бабусі ОСОБА_1 , та надає згоду на розгляд цивільної справи у її відсутність (а.с.20).

Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, до суду також не з`явися, третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. На адресу суду, 20.03.2023 року (вх. № 7324) надійшла заява за підписом заступника голови Суворовської районної адміністрації ОМР Тормоса Т. щодо розгляду справи у відсутність третьої особи, та підтримку висновку органу опіки та піклування (а.с.41).

Таким чином, судом встановлено, що учасники провадження про час та місце слухання справи повідомлені, звернусь на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак, суд дійшов висновку щодо розгляду справи за відсутності сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, нотаріально засвідчену заяву відповідача про визнання позову, висновок органу опіки та піклування, дійшов висновку щодо можливості задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені: ОСОБА_4 (записано зі слів матері в порядку ст. 135 СК України) та ОСОБА_2 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно копії паспорту ОСОБА_5 25.10.2003 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.10-11).

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , яка у свою чергу є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 .

Підставами позовних вимог позивач зазначила, що з часу народження онуки, остання проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, як мати дитини не усвідомлює свого значення та необхідності у вихованні дитини, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, не спілкується з дитиною, є такою, що самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

Матеріалами справи встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Відповідно до заяви ОСОБА_9 , остання зазначає. що є сусідкою ОСОБА_1 , та їй особисто відомо, що за адресою проживання по АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 , разом з онукою. Мати дитини вихованням дитини не займається, не піклується про неї, не надає будь-якої допомоги на утримання дитини (а.с.13,14).

Судом досліджується характеристика учениці 7-Г класу Одеської загальноосвітньої шкоди № 44 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно характеристики яка складена та підписана директором школи та класним керівником, зазначено, що ОСОБА_3 , в ОЗОШ № 44 навчається з 1 класу. За час навчання проявила себе ученицею, яка має навчальні досягнення середнього рівня, часто потребує додаткового пояснення матеріалу. У відносинах з однолітками спокійна, без конфліктна. В характеристиці зазначено, що мати дитини у продовж з 2021 по 2022 роки не відвідала батьківських зборів, з матір`ю керівництво школи особисто не знайоме, спілкування відбувалось по телефону. З початку навчального року мати не підтримує зв`язок зі школою. Дівчинкою опікується бабуся (а.с.16).

Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над дитиною. Так, зазначеним висновком встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження від 22.10.2009 року № 1855, зроблений Першим Суворовським відділом реєстрації акті цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Відомості про батька внесені до актового запису про народження, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Висновком встановлено, що вихованням малолітньої дитини займається бабуся ОСОБА_1 , яка фактично з народження піклується про дитину, контролює її навчання та стан здоров`я.

Мати дитини, ОСОБА_2 , не проживає разом з донькою, не піклується про неї, не цікавиться її духовним розвитком, не допомагає матеріально, надала нотаріально посвідчену заяву згідно якої зазначила, що не заперечує щодо позбавлення батьківських прав.

Щодо призначення ОСОБА_1 , опікуном над малолітньою онукою, у висновку зазначено, що ОСОБА_1 , за станом здоров`я може надавати опікунські послуги онуці ОСОБА_3 , будь-яких протипоказань не має. Судимості не має. Таким чином, орган опіки та піклування на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Суворовської районної адміністрації ОМР, керуючись ст. 164, 243, 244 СК України дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав та призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.42-44).

Таким чином, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої дитини, та призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , її бабусю ОСОБА_1 .

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про права дитини.

Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Положенням ч. 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особи, в сім`ї якої проживає дитина.

Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на повному утриманні позивача у справі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Судом також, враховується обставина того, що відповідач позов про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна визнала в повному обсязі, що підтверджується нотаріально засвідченою заявою.

Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 виявила ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з малолітньою донькою, мати не піклується про дитину, не цікавиться її життям та розвитком, не забезпечує матеріально, не цікавиться фізичним та духовним розвитком доньки, не відвідує школу, є такою, що самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Вихованням дитини у повній мірі займається її бабуся ОСОБА_1 .

Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої дитини, що в першу чергу буде відповідати її інтересам.

Щодо призначення позивача опікуном відносно малолітньої дитини, суд зазначає наступне.

Статтею 243 СК України передбачено перелік дітей, над якими встановлюється опіка, піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Положенням стаття 244 СК України передбачено перелік осіб, які можуть бути опікуном, піклувальником дитини: опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Частиною 3,4 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку/піклування над малолітньою/неповнолітньою особою якщо при розгляді справи буде встановлено що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна/піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Положеннями ст. 58-59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п.п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи.

Обставин, передбачених ст. 64 ЦК України, з урахуванням яких ОСОБА_1 не може бути опікуном малолітньої дитини, судом не встановлено.

Реалізація прав опікуна над малолітньою онукою необхідна позивачу для представлення та захисту інтересів дитини в адміністративних органах, лікарнях, навчальних закладах тощо.

Органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради було розглянуто та вивчено документи про доцільність встановлення опіки над дитиною, та визначено можливість щодо призначення позивача опікуном над малолітньої дитиною, встановлено, що з правами та обов`язками опікуна ОСОБА_1 ознайомлена, готова нести повну відповідальність за життя, здоров`я та розвиток дитини. Права та обов`язки опікуна останній роз`яснені. Виходячи із інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над малолітньою дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64, ЦК України, ст.ст.150, 155, 164-166 СК України, Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, Постановою Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 у відношенні до малодітної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 опікуном малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 28.04.2023р.

Суддя: