Справа № 365/123/23
Номер провадження: 2/365/102/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 травня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участі

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за примусове виконання виконавчого напису № 65742 від 15.10.2020 року, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, у розмір 8607,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2020 року приватний нотаріус Горай О.С. на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» видав виконавчий напис № 65742 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. 19.01.2021 року приватний виконавець Голяченко І.П. на підставі заяви відповідача відкрив виконавче провадження за № 63979001.

Заочним рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02.08.2021 року у справі № 365/290/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 05 жовтня 2020 року за реєстровим № 65742 про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» боргу в розмірі 43062,31 грн. Рішення суду набрало законної сили 02.09.2021 року.

На підставі постанови приватного виконавця Голяченка І.П. з пенсії ОСОБА_1 здійснювалось відрахування заборгованості в загальній сумі 9868,13 грн.

За заявою позивача, приватним виконавцем позивачу було повернуто 400,00 грн стягнуті, як витрати виконавчого провадження та 860,70 грн основна винагорода приватного виконавця.

31.01.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про повернення грошових коштів у загальній сумі 8607,38 грн, стягнутих в рамках ВП № 63979001

До теперішнього часу відповідач не вчинив жодних дій для повернення позивачу зазначених грошових коштів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідач своїм правом подати відзив не скористався.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебувало виконавче провадження № 63979001 з примусового виконання виконавчого напису № 65742, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 05.10.2020 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 43062,31 грн (а.с. 19 копія повідомлення приватного виконавця, а.с. 21 - відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження).

Заочним рішенням Згурівського районного суду Київської області від 02.08.2021 року у справі № 365/290/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 05 жовтня 2020 року за реєстровим № 65742 про звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» боргу в розмірі 43062,31 грн. Рішення суду набрало законної сили 02.09.2021 року (а.с. 11-14 копія рішення з ЄДРСР).

Згідно з постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні № 63979001, з пенсії позивача ОСОБА_1 за період з 01.02.2021 по 30.09.2021 було утримано кошти в загальній сумі 9868,13 грн та перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця (а.с.15 копія листа Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Київській області, а.с. 16 копія довідки про доходи пенсіонера).

Приватним виконавцем згідно з платіжним дорученням № 24468 від 12.01.2023 року повернуто на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 860,75 грн, з яких 400,00 грн, кошти стягнуті, як витрати виконавчого провадження та 860,70 грн, кошти стягнуті, як основна винагорода приватного виконавця. В частині повернення грошових коштів перерахованих на рахунок стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», рекомендовано звернутись до вказаного товариства (а.с. 19 копія повідомлення приватного виконавця, а.с. 21 копія платіжного доручення).

31.01.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про повернення грошових коштів у загальній сумі 8607,38 грн, стягнутих в рамках ВП № 63979001. 07.02.2023 року заява з додатками отримана представником відповідача, проте кошти позивачу повернуті не були (а.с. 22 - копія поштового опису, копія фіскального чеку, копія рекомендованого повідомлення).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

В ході судового розгляду встановлено, що з пенсії позивача ОСОБА_1 приватним виконавцем було проведено утримання в загальному розмірі 8607,38 грн на рахунок відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню.

В силу приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України заочне рішення Згурівського районного суду Київської області від 02.08.2021 року у справі № 365/290/21 має для суду преюдиційне значення.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз положення ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норми глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

В ході судового розгляду встановлено, що правові підстави набуття відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» грошових коштів, що стягнені з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, тому отримані відповідачем кошти в сумі 8607,38 грн, підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Відтак, суд вважає за необхідне стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за примусове виконання виконавчого напису № 65742 від 15.10.2020 року, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, у розмір 8607 (вісім тисяч шістсот сім) гривень 38 копійок.

В частині розподілу судових витрат, суд приходить до наступного.

За подання позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,00 грн (а.с. 25 квитанція).

У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,00 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві представник позивачки просить стягнути судові витрати з відповідача у відповідності до попереднього розрахунку судових витрат, при цьому просив надати додатковий п`ятиденний строк для подання належних доказів понесення витрат, після ухвалення рішення суду.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З огляду на вищезазначене, суд не вирішує питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в межах даного рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 1212 ЦК України, статтями 10-13, 82, 141, 259, 263-265, 280-289, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, задовольнити повністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за примусове виконання виконавчого напису № 65742 від 15.10.2020 року, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, у розмір 8607 (вісім тисяч шістсот сім) гривень 38 копійок.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 00 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД».

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 05 травня 2023 року.

Учасник справи:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», місто Київ вулиця Саксаганського, буд. 14 офіс 301, 01033, ідентифікаційний код в ЄРДПОУ 42642578.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ