Справа № 344/9291/22
Провадження № 2/344/611/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 березня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Шамотайла О.В.

при секретарі судового засідання Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоненко Олена Миколаївна Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоненко Олена Миколаївна Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 14.11.2006 між позивачем та АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступник ПАТ «Укрсиббанк») укладено договір кредиту № 0, за умовами якого, банк зобов`язався надати позичальнику, а позивач, як позичальник, зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, що дорівнює 100 000,00 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Додатковою угодою №1 від 25 грудня 2006 року збільшено ліміт поновлюваної кредитної лінії до 175 000,00 дол. США. Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «УКРСИББАНК» за вказаним кредитним договором є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі договору б/н від 08.12.2011 про відступлення прав вимоги, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору №2298/К від 30.07.2020 про відступлення прав вимоги. 06 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис за реєстровим № 12362 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 985 000,00 грн боргу за кредитним договором 0 від 14.11.2006. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатіва О.Л. від 22.07.2022 відкрито виконавче провадження №69487775 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Оскаржуваним виконавчим написом пропонується стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за період з 23 вересня 2018 року по 23 вересня 2021 року, яка складається з 985 000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту. Вчинення нотаріусом виконавчого напису вважаю неправомірним, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Всупереч вищенаведеному, оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням встановленого законодавством порядку без документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором (безспірність вимог стягувача). Водночас, у оскаржуваному виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 23 вересня 2018 року по 23 вересня 2021 року. Оскільки, кредит було надано на строк до 13 листопада 2013 року (кінцевий строк кредитування), то після вказаної дати договірні відносини є припиненими. Відповідно, з огляду на припинення дії кредитного договору, у вказаний нотаріусом період (з 23 вересня 2018 року по 23 вересня 2021 року), заборгованість, для стягнення якої вчинено виконавчий напис, навіть не могла виникнути. Також вважаю, що виконавчий напис вчинено з пропуском строку позовної давності. До вимог, що виникли з кредитних правовідносин застосовується трирічний строк позовної давності. Вчинивши виконавчий напис 06 жовтня 2021 року нотаріус не врахував, що кредит був наданий на строк до 13 листопада 2013 року, тобто з моменту виникнення права вимоги минуло більше семи років. Позивач вважає, що даний виконавчий напис є незаконним, таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України. За таких обставин позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 06 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоненко Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 12362, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у загальному розмірі 985 000,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 03 серпня 2022 року вирішено матеріали даної цивільної справи передати за підсудністю до Долинського районного суду Івано-Франківської області.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року ухвалу суду від 03 серпня 2022 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25 жовтня 2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідачем з дотриманням усіх умов чинного законодавства була подана заява на вчинення виконавчого напису Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сазоненко Олені Миколаївні, оскільки після спливу встановленого строку для добровільного погашення боргу заборгованість не була оплачена, жодних заперечень, у тому числі щодо невизнання боргу чи відмови від сплати боргу не отримано. За таких обставин представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.76-82).

Позивач у судове засідання не з`явився, проте представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі , проти заочного розгляду справи не заперечує. Повідомив суд про те, що питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу проситиме вирішити після ухвалення рішення.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення. В матеріалах справи міститься відзив на позов від 25.10.2022 відповідно до змісту якого просить в задоволенні позову сторони позивача та стягненні судових витрат- відмовити (а.с.76-82)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

14 листопада 2006 року між АКІБ «Укрсиббанк», Банком та ОСОБА_1 , Позичальником укладений Договір кредиту № 0, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 100 000,00 дол. США на період з 14.11.2006 по 13.11.2013 (а.с.8-14).

25 грудня 2006 між АКІБ «Укрсиббанк», Банком та ОСОБА_1 , Позичальником укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 0, (а.с.15-17).

08 грудня 2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.18-36).

30.07.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладений договір № 2298/К про відступлення прав вимоги (а.с.37-43).

06 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоненко Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12362, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у загальному розмірі 985 000,00 грн. за кредитним договором № 0 від 14.11.2006 (а.с.44).

22 липня 2022 року Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису за № 12362, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у загальному розмірі 985 000,00 грн грн (а.с.45).

Ухвалою суду 31 січня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 9/134) копію заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про вчинення виконавчого напису, а також копії інших документів (в.т.ч. і тих, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором), які подавались зазначеним товариством для вчинення виконавчого напису №12362 від 06 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 985000,00грн. заборгованості за кредитним договором №0 від 14.11.2006. Вказана ухвала по даний час не виконана .

У відповідності зі статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований за № 282/20595, зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису.

Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого за № 282/20595.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (пункт 1 Переліку).

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Як вказує позивач у позовній заяві та не спростовано стороною відповідача чи третіми особами, у даному спорі серед документів, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку.

Також як зазначає позивач та не спростовано учасниками справи, у даному спорі відсутні докази про безспірність боргу, жодних вимог позивач не отримував від стягувача.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року), у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої-третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн, про що свідчить крпія квитанції, що міститься у матеріалах справи (а.с.7).

Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статей 12, 13, 15, 16, 524 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 82, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоненко Олена Миколаївна Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатів Олекса Любомирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис, вчинений 06 жовтня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоненко Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 12362, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у загальному розмірі 985 000,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ , вул. Кудрявський Узвіз, 5Б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Шамотайло О.В.