Справа № 361/3005/22
Провадження № 2/361/1176/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 січня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення боргу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення боргу.

Позивач зазначав, що 31 травня 2021 року між ним та відповідачем, який є фізичною особою-підприємцем, було укладено договір про виготовлення меблів №37548.

Згідно з п. 2.2, 3.2 вищевказаного договору предметом договору є виготовлення меблів для кухні відповідно до погодженої моделі, конфігурації, розмірів, матеріалів та комплектації, а також доставка виготовлених меблів на адресу позивача.

Відповідно до визначених п. 3.2 договором зобов`язань ФОП ОСОБА_2 мав виготовити та доставити меблі на зазначену у договорі адресу до 30 червня 2021 року.

Ціна договору, передбачена його умовами, складає 47 500 грн.Договором визначено попередню оплату (передплату)у розмірі 70%від вартості продукції. Решта суми, а саме 30%, мала бути сплачена у момент доставки у місце, встановлене договором.

Позивачем було здійснено передплату у розмірі 35 800 грн, що підтверджується розпискою відповідача від 10 лютого 2022 року та згідно з якою останній зобов`язувався виконати свої зобов`язання з виготовлення та поставки меблів до 14 лютого 2022 року.

Разом з тим, у передбачені договором строки та станом на день подання даної позовної заяви позивачеві так і не було поставлено меблі та грошові кошти не повернуто.

Позивач неодноразово в усній формі звертався до ФОП ОСОБА_2 , останній пообіцяв виконати замовлення у встановлені ним строки, але щоразу відтерміновує строки виконання зобов`язання.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати договір від 31 травня 2021 року №37548 «Про виготовлення меблів», укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь нього грошові кошти у сумі 112 071 грн 86 коп, з яких: 35 800 грн сума боргу, 67 483 грн пеня, 1109 грн 31 коп 3 % річних, 7679 грн 55 коп інфляційні нарахування.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чиномчерез оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 31 травня 2021 року між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір на виготовлення меблів, відповідно до якого виконавець зобов`язується виконати роботу по виготовленню, доставці та встановленню меблів. Загальна сума договору склала 47 500 грн, з якої 70% суми в розмірі 33 250 грн є передоплатою (а.с. 9).

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання і сплатив передоплату у сумі 35 800 грн, що свідчить відповідна відмітка у договорі та підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 від 10 лютого 2022 року, згідно з якою останній зобов`язувався виконати свої зобов`язання з виготовлення та поставки меблів до 14 лютого 2022 року (а.с. 9, 12).

Однак відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав умови договору та ухиляється від його виконання й надалі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до правової позиції, встановленої Постановами Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі №5-86кз16 від 02 вересня 2015 року, у справі №6-369цс1 та у справі № 363/3858/15-ц від 22 березня 2017 року, які відповідно до положень ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, встановлено, що наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє права на стягнення 3% річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 цього Кодексу.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідачем не повернуті грошові кошти в сумі 35 800 гривень, на які нараховуються індекс інфляції та три проценти річних.

Відповідно до математичних розрахунків, наданих позивачем ОСОБА_1 , розрахунок 3% річних за період з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року (184 дні) становить: 35 800,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 184 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 541.41 грн, а також за період з 01.01.2022 року по 12.07.2022 року (193 дні) становить: 35 800,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 193 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 567,90 грн.

Сума нарахованих 3% річних становить 1 109,31 гривень.

Згідно з наданими позивачем розрахунками індекс інфляції за весь період прострочення (100.1 : 100) х (99.8 : 100) х (101.2 : 100) х (100.9 : 100) х (100.8 : 100) x (100.6 : 100) x (101.3 : 100) x (101.6 : 100) x (104.5 : 100) x (103.1 : 100) x (102.7 :100) ? (103.1 : 100) = 1.214513.

Інфляційне збільшення заборгованості становить 35800 х 1.214513 - 35800 = 7 679 грн 55 коп.

Таким чином, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає заборгованість у загальній сумі 112 071 грн 86 коп, яка складається з: 35 800 грн заборгованість за основним боргом, 67 483 грн заборгованість за пенею, 1109 грн 31 коп три проценти річних від суми заборгованості, 7679 грн 55 коп інфляційне збільшення заборгованості.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 120 грн 72 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 651, 837, 849 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 18, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати договір від 31 травня 2021 року №37548 «Про виготовлення меблів», укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість за договором про виготовлення меблів від 31 травня 2021 року у розмірі 112 071 (сто дванадцять тисяч сімдесят одна гривня) грн 86 коп, з яких: 35 800 грн заборгованість за основним боргом, 67 483 грн заборгованість за пенею, 1109 грн 31 коп три проценти річних від суми заборгованості, 7679 грн 55 коп інфляційне збільшення заборгованості.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 120 (одна тисяча сто двадцять) грн 72 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.С. Сердинський