Справа № 183/2346/22
№ 2/183/2678/22

У Х В А Л А
03 лютого 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Краснянської Д.О.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
представника позивача ОСОБА_3 ,
представника відповідача Берест О.М., -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищевказана цивільна справа.
Таке клопотання мотивоване необхідністю перевірки доказів та фактів для винесення об`єктивного рішення, зазначені відомості відносяться до предмету доказування.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.
Суд, вислухавши думку представників сторін, вивчаючи подане клопотання, дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України визначене поняття доказів, такими у цивільному процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
У відповідності до ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Частиною 4 ст. 83 ЦПК України передбачений обов`язок учасника справи письмово повідомити суд про неможливість подання доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин. При цьому учасник справи повинен зазначити доказ, який не може бути витребувано, причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, докази, що підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частинами 1 та 2 ст. 84 ЦПК України встановлено право учасника справи подати клопотання про витребування доказів, у разі неможливості самостійно надати докази, однак у клопотанні повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.
З урахуванням підстав та предмету позову, виходячи з загальних засад цивільного судочинства, визначених у ст.ст. 11-13 ЦПК України, суд вважає клопотання про витребування доказів обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76,78,80,83,260 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Клопотання представника позивача, про витребування доказів, - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.