Справа № 510/753/22
Провадження № 2/510/337/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.23 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, відзиву на позов не надав, просив розглянути справу у його відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Златі Д.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; копія довідки виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 03.08.2021р. про склад сім`ї ОСОБА_5 на день її смерті; копія довідки виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району від 03.08.2021р. про місце реєстрації ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , оформленого на ім`я ОСОБА_4 ; копія договору дарування від 08.02.1991р. житлового будинку ОСОБА_4 ; копія свідоцтва № НОМЕР_2 від 25.12.1999р. про право власності на житло (квартира приватизована на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - в рівних частках за кожним із них); копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 23.11.2021р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 09.12.2022р.; копія заяви позивачки від 09.08.2021р. про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_5 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.10.2021р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалося); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.10.2021р. (заповіти/спадкові договори не укладались); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.10.2021р. (дата заведення спадкової справи - 07.10.2021р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.12.2022р.; копія заяви позивачки від 09.08.2021р. про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.11.2021р. (заповіти/спадкові договори не укладались); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.11.2021р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалося); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.11.2021р. (дата заведення спадкової справи - 06.11.2021р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.12.2022р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.12.2022р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є рідною сестрою позивачки, відповідач у справі приходиться онуком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 від 25.12.1999р. про право власності на житло належала квартира АДРЕСА_1 - по 1/3 частині кожному з них.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 - помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно (1/3 частину нерухомості). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини дружина померлого - ОСОБА_4 та доньки померлого - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 із заявами до нотаріальної контори не звернулися.

Проте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину на 1/3 частину квартири (що належала ОСОБА_3 ) в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, понесли витрати на поховання, виконали поминальні обряди. Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після прийняття спадщини ОСОБА_3 з урахуванням ще належних їм часток стали належати по частині квартири - кожній з них.

Крім того, матері позивачки належав на праві власності житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і ОСОБА_4 .

На випадок смерті ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_4 не розпорядилися належним їм майном, заповіту не залишили.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їм майно (квартиру та житловий будинок).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була сестра (спадкоємиця другої черги за законом, оскільки чоловіка та дітей у ОСОБА_5 не було) і донька (спадкоємиця першої черги за законом) відповідно - позивачка у справі.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позивачка 09.08.2021р. звернулася до нотаріальної контори із заявами про її прийняття за законом. Про це свідчать копії Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 09.12.2022р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Проте, незважаючи навіть на своєчасне звернення за прийняттям спадщини, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивачки відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідач у справі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила позивачка.

У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті сестри та матері, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру та житловий будинок, про що 28.11.2021р. нотаріусом була винесена відповідна постанова.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із тим, що на час смерті її батьків, сестри квартира та житловий будинок не були зареєстровані у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, крім того оригінали правовстановлюючих документів були спадкодавцями загублені.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів - у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті сестри і матері це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийняли спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час) , а позивачка прийняла спадщину після смерті сестри та матері - в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер у 2001р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р.

Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 за прийняттям спадщини в установлений законом строк ніхто не звертався, однак, дружина померлого - ОСОБА_4 та донька померлого - ОСОБА_5 , як спадкоємці першої черги за законом, прийняли її фактично, в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_5 не звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами для прийняття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину фактично, оскільки їх воля, як спадкоємців першої черги за законом, була виражена у їх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій технічних документів на нерухомість вцілому, мешкання у спадковій квартирі, догляд за її збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами та ін.).

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. і їм стало належати по частині всієї квартири.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідними заявами. Як зазначила позивачка, після смерті сестри і матері у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру та житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по своєчасній подачі заяв про прийняття спадщини, фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на нерухомість, догляд за квартирою, житловим будинком, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України (на всю квартиру цілком та на житловий будинок).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на квартиру в цілому та на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1262, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 (1/3 частина квартири у тому числі рахується оформленою на ім`я ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК