Справа № 466/3147/17 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/2784/22 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

у травні 2017 року Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26 травня 2017 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним пункту 1 додаткового договору від 25 липня 2013 року до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 і Акціонерним товариством «Кредобанк».

В липні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про призначення у справі судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

В обгрунтування клопотання покликається на те, що банк не надав належних та допустимих доказів надання кредитних коштів позичальнику саме у доларах США. Крім того, при визначені процентної ставки за кредитним договором № 83 від 18 березня 2008 року, банк діяв недобросовісно, нараховуючи відсотки за необгрунтованою ставкою, внаслідок чого неможливо визначити сукупну вартість кредиту з врахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами, вартості усіх сукупних послуг та фінансових зобов`язань позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Стверджує, що, починаючи з серпня 2013 року, банк не приймав від позичальника виконання зобов`язання щодо погашення кредиту, чим допустив прострочення кредитора, в той же час, надаючи докази нібито проведених зарахувань коштів, які надходили від ОСОБА_1 , внаслідок чого виникли сумніви щодо відповідності поданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором. Зазначає, що для підтвердження вищезазначених обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, якими володіють експерти з проведення експертиз документів фінансово-кредитних операцій, без яких неможливо встановити вищезазначені обставини, а сторонами не надано відповідних висновків експертів з тих самих питань, що є підставою для проведення експертизи. З наведених підстав просить призначити у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручити експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, поставивши на вирішення експерта наступні питання:

-Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті поточних і прострочених процентів за кредит та погашення поточної і простроченої основної суми боргу) перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором № 83 від 18.03.2008 (із змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами від 11.01.2010, від 03.08.2012 та від 25.07.2013, умовам цього кредитного договору, з урахуванням рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 червня 2016 року у справі №466/1410/14) документам бухгалтерського обліку АТ «Кредобанк» та розрахунковим документам АТ «Кредобанк» щодо видачі та погашення кредиту за кредитним договором № 83 від 18.03.2008, з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254, та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення № 566?

-Якими є реальна процентна ставка (у процентах річних) та «абсолютне значення подорожчання кредиту» за кредитним договором № 83 від 18.03.2008 на момент його укладення, та чи визначено їх в кредитному договорі № 83 від 18.03.2008 та додаткових договорах до нього? Чи відповідають реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в договорі та додатках до нього процентам за користування кредитом?

-Який обсяг складає документально обґрунтований щомісячний платіж за кредитним договором № 83 від 18.03.2008 (в т.ч. заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, комісії, страхових та інших платежів), виходячи з базових умов, викладених в умовах кредитного договору №83 від 18.03.2008 та додаткових договорах, підписаних сторонами? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано АТ «Кредобанк» оформлення з надання кредиту по кредитному договору №83 від 18.03.2008, з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254 та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2022 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено.

Призначено по справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті поточних і прострочених процентів за кредит та погашення поточної і простроченої основної суми боргу) перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором № 83 від 18.03.2008 (із змінами та доповненнями, внесеними додатковими договорами від 11.01.2010, від 03.08.2012 та від 25.07.2013, умовам цього кредитного договору, з урахуванням рішення від 29.06.2016 апеляційного суду Львівської області, у справі №466/1410/14) документам бухгалтерського обліку АТ «Кредобанк» та розрахунковим документам АТ «Кредобанк» щодо видачі та погашення кредиту за кредитним договором №83 від 18.03.2008, з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254, та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

2. Якими є реальна процентна ставка (у процентах річних) та «абсолютне значення подорожчання кредиту» за кредитним договором № 83 від 18.03.2008 на момент його укладення, та чи визначено їх в Кредитному договорі № 83 від 18.03.2008 та додаткових договорах до нього? Чи відповідають реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в договорі та додатках до нього процентам за користування кредитом?

3. Який обсяг складає документально обґрунтований щомісячний платіж за кредитним договором №83 від 18.03.2008 (в т.ч. заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, комісії, страхових та інших платежів), виходячи з базових умов, викладених в умовах кредитного договору №83 від 18.03.2008 та Додаткових договорах, підписаних сторонами? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано АТ «Кредобанк» оформлення з надання кредиту по Кредитному договору №83 від 18.03.2008, з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254 та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, згідно ст.384 КК України.

У розпорядження експерта направлено матеріали цивільної справи №466/3147/17, 2/466/77/22 в 5 томах, які слід враховувати експерту при проведенні даної експертизи.

Витрати по оплаті експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство «Кредобанк», в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування у випадку неможливості суду вирішити питання без її призначення, якщо наявні у справі докази є взаємосуперечливими. Зазначає, що в клопотанні про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій відсутні обгрунтовані доводи необхідності її призначення та не вказано обставин, які б свідчили про невірність здійснених банком розрахунків заборгованості, а також необхідності їх перевірки шляхом проведення експертизи, зважаючи на те, що відповідач не надав власний контррозрахунок заборгованості, який би спростовував розрахунок, проведений банком. Вважає, що клопотання про призначення судової експертизи може бути вирішено лише після дослідження обставин справи та доводів сторін щодо предмета спору, однак в судовому засіданні такі не досліджувалися. Вказує, що визначення реальної процентної ставки абсолютного подорожчання кредиту, непогодження позичальника з розміром процентів, сплата яких передбачена умовами кредитного договору, не є підставою для призначення експертизи. Наголошує, що питання, поставлені на вирішення експертизи, не вимагають спеціальних знань, стосуються безпосередньо умов кредитного договору, віднесені до компетенції суду, у зв`язку з чим підлягають дослідженню саме судом шляхом надання оцінки умовам кредитного договору у сукупності з наявними в матеріалах справи доказами, а саме банківськими виписками, меморіальним ордером, розрахунком заборгованості та іншими документами, які підтверджують наявну заборгованість. Звертає увагу на те, що клопотання про призначення експертизи за своїм змістом дублює попередні клопотання позичальника, у задоволенні яких відмовлено, тому подання аналогічного за змістом клопотання свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами, що є підставою для залишення такого клопотання без розгляду. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 02 лютого 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 30 січня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 02 лютого 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Призначаючи у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, суд першої інстанції виходив з того, що для правильного вирішення справи по суті необхідно з`ясувати обставини, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань в галузі економіки, а саме, в сфері фінансово-кредитних операцій, що є підставою для призначення експертизи, зважаючи на принцип змагальності судового процесу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частина 3 ст. 103 ЦПК України передбачає, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення чи зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що 18 березня 2008 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 83, за умовами якого банк видає позичальнику кредит в розмірі 40 000 доларів США строком до 17 березня 2018 року.

В подальшому 11 січня 2010 року та 03 серпня 2012 року між ВАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , укладено додаткові договори до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року.

25 липня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , укладено додатковий договір до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року, за умовами якого в новій редакції викладено п. 3.2. та п. 4.1 кредитного договору, а в решті положення кредитного договору залишено без змін.

Відповідно до п. 1 додаткового договору від 25 липня 2013 року до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року пункт 3.2 кредитного договору викладено в новій редакції:

«За користування кредитом позичальник сплачує банку 10.00 % річних. Після реєстрації права власності на новозбудовану нерухомість, яка придбавалася за рахунок кредитних коштів, позичальник має право звернутися в банк із заявою про зниження процентної ставки за умови сплати комісії за ---, у розмірі, згідно тарифів банку.

У разі невиконання п. 2.3 цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 5 % річних вище діючої, починаючи з 1-го числа місяця наступного за місяцем видачі кредиту та діє протягом усього строку користування кредитними коштами. Така зміна розміру процентів додаткового погодження сторонами не потребує.».

У травні 2017 року Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги Акціонерне товариство «Кредобанк» обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 не повертає своєчасно та в повному обсязі кредитні кошти, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором № 83 від 18 березня 2008 року, яка станом на 06 березня 2017 року становить 44 712.05 доларів США.

26 травня 2017 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним пункту 1 додаткового договору від 25 липня 2013 року до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 і Акціонерним товариством «Кредобанк».

Зустрічні позовні вимоги, з врахуванням заяви про зміну підстав зустрічного позову, обгрунтовано невідповідністю пункту 1 додаткового договору від 25 липня 2013 року до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 і Акціонерним товариством «Кредобанк», вимогам ч. 12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній станом на 25 липня 2013 року, яка, визначаючи способи реструктуризації заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, не передбачала збільшення позичальнику відсоткової ставки за кредитом.

У вересні 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій відмовлено.

23 січня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 вдруге звернувся до суду з клопотанням про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2019 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій відмовлено у зв`язку з тим, що аналогічне клопотання уже заявлялося та було вирішено судом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2019 року задоволено самовідвід судді Єзерського Р.Б. від розгляду даної справи.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2019 року проведено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справи для розгляду справи за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дмитренко Володимир Павлович, до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним пункту 1 додаткового договору від 25 липня 2013 року до кредитного договору № 83 від 18 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Кредобанк» визначено суддю Свірідову В.В.

У липні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій, мотивуючи його тим, що банком не надано належних та допустимих доказів надання кредитних коштів саме у доларах США, а нарахування відсотків здійснювалося за необгрунтованою процентною ставкою, внаслідок чого виникають сумніви в обгрунтованості поданого банком розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 83 від 18 березня 2008 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2022 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено та призначено у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій.

Згідно з п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та п. 3.1 III Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

Відповідно до положень п. 3.2 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень на вирішення експертизу документів фінансово-кредитних операцій можуть бути поставлені питання, зокрема, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування банку?

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, до якого неодноразово вносилися зміни, в тому числі і щодо розміру процентної ставки та порядку нарахування плати за користування кредитними коштами, беручи до уваги те, що відповідач заперечує щодо обґрунтованості поданого розрахунку заборгованості позичальника з мотивів невідповідності такого умовам кредитного договору, а також невідповідності реальної процентної ставки і абсолютного значення подорожчання кредиту зазначеним в договорі та додатках до нього процентам за користування кредитом, вирішення цих питань зумовлено необхідністю з`ясування обставин, що мають значення для вирішення даної справи та потребує спеціальних знань в галузі фінансово-кредитних операцій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення у справі судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій за своїм змістом дублює попередні аналогічні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , у задоволенні якихвідмовлено ухвалами Шевченківського районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року та від 13 лютого 2019 року, не заслуговують на увагу, оскільки після постановлення вищезазначених ухвал на стадії підготовчого провадження головуючим суддею у справі заявлено самовідвід від розгляду даної справи, відтак відбулася зміна складу суду.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки після визначення нового складу суду розгляд справи почався спочатку на стадії підготовчого провадження, звернення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , реалізовуючи процесуальні права сторони у справі, з клопотанням про призначення експертизи відбулося вперше після зміни судді, вирішення аналогічних за змістом клопотань попереднім складом суду не має значення для суду при вирішення заявленого клопотання.

Покликання апелянта на те, що питання, які поставлені на вирішення експертизи, не вимагають спеціальних досліджень, стосуються безпосередньо умов кредитного договору, вирішення таких віднесено до компетенції суду, а підстави для перевірки обґрунтованості поданого банком розрахунку стягуваних сум відсутні, зважаючи на те, що боржником не подано свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, який би спростовував розрахунок, поданий банком, є необґрунтованим, оскільки обставини щодо фактичного розміру заборгованості по сплаті тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій входять до предмета доказування та можуть бути предметом експертизи документів фінансово-кредитних операцій, в тому числі і щодо відповідності поданого розрахунку заборгованості позичальника умовам укладеного кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 02.02.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк