СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17864/22

пр. № 2/759/1329/23

06 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Овдій В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом у якому просить припинити право власності відповідача на належну їй частку у розмірі 37/400 у житловому будинку по АДРЕСА_3 , визнати право власності за вказаною часткою за позивачем, стягнути судові витрати. В обґрунтування позовної вимоги зазначає, що розмір частки відповідача є незначним та неподільним (не може бути відокремлена), а його вартість згідно висновку про вартість майна складає 41345,00 грн. Крім того, ОСОБА_3 протягом останніх десяти років ні особисто, ні фінансово не приймає участі в утриманні свого майна, не здійснює поточних та капітальних ремонтів, не сплачує комунальні платежі пропорційно розміру своєї частки і не цікавиться її долею.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник у судовому засіданні просять позов задовольнити, із розміром компенсації запропонованої відповідачем у відзиві погоджуються.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені у справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі договору обміну будинків від 27.10.1966 р., засвідчений державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори, Мухін І.М., який є батьком позивача і відповідача став власником будинку АДРЕСА_3 .

29.08.1989 р. ОСОБА_1 на підставі договору дарування, засвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, подарував ОСОБА_4 , матері позивача та відповідача, 37/100 долей цілого будинку АДРЕСА_3 .

19.02.1997 р. між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір дарування будинку, який засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С., у розмірі 13/100 частки, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно витягу про державну реєстрацію прав 14.06.2012 р. ОСОБА_1 зареєстрував право власності на частку у розмірі 37/400 на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Згідно договору дарування від 12.10.2012 року, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який є його братом, останній подарував позивачу 74/400 частки житлового будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, частка позивача складає 163/400, а частка відповідача 37/400 будинку АДРЕСА_3 .

Згідно висновку про вартість майна №13527/12 від 15.06.2012 року ринкова вартість об`єкта оцінки - 37/400 частини житлового будинку АДРЕСА_3 становить 41345,00 грн.

20.02.2023 року надійшов відзив у якому відповідач ОСОБА_3 повідомляє, що оскільки її частка незначна, то необхідності у користуванні нею вона не вбачає, проте з позовною заявою не погоджується в частині вартості її частки у розмірі 41345,00 грн., тому що наразі її вартість становить 92000,00 грн, що підтверджується звітом про оцінку майна від 17.02.2023 р.

27.02.2023 р. до суду надійшла відповідь на відзив у якому позивач погоджується сплатити на користь відповідача компенсацію вартості припиненої частки у праві власності у розмірі 92000,00 грн.

Відповідно до частини першої та другої статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №303/4849/16-ц, згідно якого для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Судом встановлено, що частка відповідача у спірному нерухомому майні є незначною, не може бути виділена в натурі. Крім того, сама ОСОБА_3 не заперечує проти припинення права власності на частку у спільному майні та погоджується на компенсацію вартості припиненої частки.

На підставі викладеного, оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого частиною другою статті 16 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 365 ЦК України, ст.ст. 6-12, 18, 19, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273-274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на належну їй частку у розмірі 37/400 у житловому будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на частку ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 у розмірі 37/400 у житловому будинку АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 компенсацію вартості припиненої частки у праві власності у розмірі 92000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова