Справа № 669/36/23
Провадження № 2-з/669/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2023 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Бараболі Н.С.,

з участю секретаря Бабоян А.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в залі суду смт Білогір`я заяву першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури Олександра Базана про забезпечення позову у справі за позовом першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури Олександра Базана в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2023 року перший заступник керівника Шепетівської окружної прокуратури Олександр Базан в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3559га, кадастровий номер :07:006:0064, та 1/2 частки земельної ділянки площею 2,2328 га., кадастровий номер :08:002:0079.

В обґрунтування позову вказано, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 в порядку спадкування набула право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3559га, кадастровий номер :07:006:0064, та 1/2 частки земельної ділянки площею 2,2328 га., кадастровий номер :08:002:0079 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться на території Білогірської селищної ради Хмельницької області.

28 квітня 2017 року ОСОБА_1 зареєструвала на земельні ділянки право власності.

В порушення вимог ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на 1/2 часток земельних ділянок сільськогосподарського призначення (з 28 квітня 2017 року по даний час) не виконала обов`язок по її відчуженню і на даний час без перешкод незаконно використовує спірні земельні ділянки на території України, тому на підставі ч. 5 ст. 41 Конституції України, ч.ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, п. 10 ч. 1 ст. 346, ст. 356 ЦК України прокурор просить суд конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вказані частки земельних ділянок з метою подальшого розпорядження нею.

Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України.

Окрім того, воєнні дії, які ведуться на території України, вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у державі, зокрема, багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства, була безумовно повернута у власність держави.

Задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення.

05 січня 2023 року до суду разом з позовною заявою надійшла заява першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури Олександра Базана про забезпечення позову у якій вказано, що ОСОБА_1 порушила визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 ЗК України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила їх упродовж року після набуття права власності.

Будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 спірних земельних ділянок порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття її у власність держави шляхом конфіскації, оскільки особливо в умовах воєнного часу дані земельні ділянки мають використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Прокурор вважає, що існує можливість відчуження спірних земельних ділянок, належних ОСОБА_1 , третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельних ділянок державі.

За цих обставин прокурор просить суд застосувати заходи забезпечення позову та:

- накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,3559га, кадастровий номер :07:006:0064, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області;

- накласти арешт на земельну ділянку, площею 2,2328 га., кадастровий номер :08:002:0079, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області;

- заборонити ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :07:006:0064 та :08:002:0079 з іншими земельними ділянками.

Заява про забезпечення позову за формою та змістом відповідає вимогам ст.151 ЦПК України.

Згідно з приписами ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до положень ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та шляхом заборони вчиняти певні дії ( п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Із позовної заяви вбачається, що підставою звернення прокурора до суду є те, що ОСОБА_1 , як громадянка російської федерації, 28 квітня 2017 року набула у спадщину і зареєструвала право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,3559га, кадастровий номер :07:006:0064, та 1/2 частки земельної ділянки площею 2,2328 га., кадастровий номер :08:002:0079 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Білогірської селищної ради Хмельницької області.

Однак, вказані частки земельних ділянок ОСОБА_1 , як іноземна громадянка, упродовж року після набуття права власності не відчужила, на даний час без перешкод її використовує, тому цим порушено вимоги законодавства України.

Таким чином, суд переконався у тому, що між сторонами існує спір.

Законодавець у ч. 1 ст. 317 ЦК України визначив, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року роз`яснено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Отже, враховуючи правомочності власника майна, які визначені у ч. 1 ст. 317 ЦК України, прокурор обґрунтовано допускає високу ймовірність відчуження відповідачкою, як власником, належних їй часток спірних земельних ділянок третім особам, зміни їх конфігурації (перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, зміни цільового призначення, тощо).

Зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку, що метою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність збереження правового статусу і стану 1/2 часток спірних земельних ділянок у незмінному вигляді, який існує на час виникнення спору.

Вчинення дій щодо відчуження 1/2 часток спірних земельних ділянок та зміни їх конфігурації може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про їх конфіскацію у власність держави у разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує положення ст.ст. 317, 321 ЦК України і вважає, що обрані прокурором у заяві про забезпечення позову види забезпечення позову накладення арешту на земельні ділянки та заборона вчинення щодо земельної ділянки реєстраційних дій, не призведе до невиправданого обмеження прав відповідачки, як власника майна, оскільки це не перешкоджає їй володіти та користуватись земельними ділянками, лише обмежується можливість ними розпорядитись та вчинити щодо них певні реєстраційні дії, пов`язані зі зміною їх конфігурації.

Враховуючи вимоги п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, такі заходи забезпечення позову є співмірними та адекватними у контексті заявлених прокурором позовних вимог.

Вжиття судом вказаних у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення не є тотожними з позовною вимогою про конфіскацію 1/2 часток спірних земельних ділянок у власність держави, оскільки такі заходи є тимчасовими і застосовуються з метою надання можливості прокурору довести у суді факт порушення прав та законних інтересів держави і їх поновлення в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Суд погоджується з доводами прокурора у заяві про забезпечення позову, що у випадку відмови прокурору у позові про повернення (конфіскацію) 1/2 часток спірних земельних ділянок на користь держави ОСОБА_1 не може бути завдано значних збитків в силу того, що запропоновані заходи забезпечення позову не перешкоджають їй володіти та користуватись земельними ділянками, такі заходи забезпечення не створять жодних перешкод у їх відшкодуванні.

Разом з тим, суд вважає за необхідне задовольнити заяву прокурора про забезпечення позову частково з таких підстав.

28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Рогожиною Ю.М. видано свідоцтва про право на спадщину за законом (реєстраційні №№461,463), згідно з яким спадкоємцем зазначеного у свідоцтвах майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано вказані свідоцтва, складається з: 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,3559га, кадастровий номер :07:006:0064 (реєстраційний №461), та 1/2 частки земельної ділянки площею 2,2328 га., кадастровий номер :08:002:0079 (реєстраційний №463). Право власності на 1/2 часток земельних ділянок підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Із Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 317781007, 317781390 від 15 грудня 2022 року вбачається, що 28 квітня 2017 року зареєстровано право власності в порядку спадкування на 1/2 частку земельної ділянки із кадастровим номером :08:002:0079 та на 1/2 частку земельної ділянки із кадастровим номером :07:006:0064 за громадянкою російської федерації ОСОБА_1 , форма власності приватна, вид спільної власності - спільна часткова, розмір частки 1/2.

28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Рогожиною Ю.М. видано Свідоцтва про право на спадщину за законом і проведено державну реєстрацію за ними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 1/2 частку земельної ділянки із кадастровим номером :08:002:0079 та на 1/2 частку земельної ділянки із кадастровим номером :07:006:0064.

Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те кому саме належать інша 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0079 та 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :07:006:0064.

Із позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що прокурором заявлені вимоги щодо конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 1/2 часток земельних ділянок ОСОБА_1 .

Водночас, у заяві про забезпечення позову прокурор просить накласти арешт та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо усієї земельної ділянки із кадастровим номером :08:002:0079 та усієї земельної ділянки із кадастровим номером :07:006:0064.

Тобто, заявлені у позовній заяві вимоги є меншими, ніж вимоги, які вказані у заяві про забезпечення позову, що є неприпустимим.

Прокурором у заяві про забезпечення позову жодним чином не обґрунтовано необхідність накладення арешту на усю земельну ділянку, при цьому предметом позову є конфіскація саме 1/2 часток земельних ділянок, належних громадянці іншої держави.

У зв`язку з тим, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 часток земельних ділянок, тому вказані 1/2 часток є окремими об`єктами цивільних прав.

За таких обставин заява про забезпечення позову є обґрунтованою, однак підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1). Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (ч. 2).

У п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України передбачено, що право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

У зв`язку із цим суд зауважує, що оскільки право приватної власності на 1/2 часток земельних ділянок є зареєстрованими за ОСОБА_1 , вказані частки приватним нотаріусом під час державної реєстрації визначені як такі, що є видом спільної часткової власності, однак відомості про власника інших 1/2 часток земельних ділянок відсутні, прокурору слід вжити заходів для встановлення суб`єкта, права та законні інтереси якого можуть бути порушені внаслідок ухвалення судом рішення у даній справі, та у разі встановлення заявити клопотання про його залучення до участі у справі.

Станом на час розгляд заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець пов`язує обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч.2 ст.157 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 1-2, 149-153, 157, 247, 258-261, 353-354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву першого заступника керівника Шепетівської окружної прокуратури Олександра Базана про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,3559га, кадастровий номер :07:006:0064, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білогірської селищної ради Шепетівського (колишнього Білогірського) району Хмельницької області, та належить на праві приватної (спільної часткової) власності громадянці російської федерації ОСОБА_1 .

Накласти арешт на 1/2 частки земельної ділянки, площею 2,2328 га., кадастровий номер :08:002:0079, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білогірської селищної ради Шепетівського (колишнього Білогірського) району Хмельницької області, та належить на праві приватної (спільної часткової) власності громадянці російської федерації ОСОБА_1 .

Заборонити громадянці російської федерації ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання належних їй на праві власності 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :07:006:0064 та 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0079 з іншими земельними ділянками.

Стягувачем є держава в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, , місцезнаходження: вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький.

Боржником є ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина російської федерації, номер НОМЕР_2 , виданий 06.08.2003 року Сєртоловським відділом міліції Всеволжського району Ленінградської області, адреса: російська федерація, АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Копію ухвали направити учасникам справи - для відома, до Білогірського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) - для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. С. Бараболя