Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/12905/21

провадження № 2/755/1594/23

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди/збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 94 728,72 грн. та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 544 070,81 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму попередніх судових витрат у розмірі 28 800,00 грн. (Том 1 а.с. 163-175)

Позивач мотивує свої вимоги тим, що досудовим слідством та судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 0001098 позивач є потерпілим з 11.03.2021 року, а також судом встановлено, що відносно позивача вчинено небезпечне суспільне правопорушення, а саме: вирахування із заробітної плати на підставі виконавчого листа, який не існував. Обставини справи пов`язані з тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса без ліцензії на іпотечному договорі, який позивач ніколи не укладав з жодною фінансовою установою, невідома позивачу юридична особа без жодного повідомлення позивача про свої претензії, без звернення до суду, за попередньою згодою з організатором даного протиправного діяння приватного виконавця Юхименко О.Л., за допомогою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили незаконне утримання з заробітної плати позивача, відмовившись від будь-яких спілкувань з ним. Протиправність поведінки правопорушників відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тобто їхні незаконні дії пов`язані з тим, що вони спонукали відповідача ОСОБА_5 до внесення до нотаріальних носіїв неправдивої інформації відомостей про те, що нібито на іпотечному договорі, до якого позивач не має відношення і який не існує у природі, був проставлений виконавчий напис нотаріуса № 359 від 14.01.2020 року, про що позивач дізнався з листів-відповідей, підписаних відповідачем ОСОБА_6 та виконаних відповідачем ОСОБА_7 . Вчинення спонукання відповідача ОСОБА_5 відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пов`язано з тим, що нотаріус Баршацький І.В. є боржником перед ТОВ «ОТП-факторинг Україна», власником якого є АТ «ОТП БАНК», який в свою чергу є «поставщиком» кредитних справ і основним партнером російського колектора ТОВ «Росвен інвест Україна», діючого під керівництвом відповідача ОСОБА_4 . Після внесення до нотаріальної бази неправдивих відомостей про нібито проставлення нотаріусом ОСОБА_5 цілої низки виконавчих написів на неіснуючих документах ТОВ «Росвен інвест Україна», у тому числі й на неіснуючому іпотечному договорі, якого позивач не укладав, виконавчі провадження щодо боржника відповідача ОСОБА_9 перед ТОВ «ОТП-факторинг Україна» були закриті та відмовлено у відкритті. Проте, не звертаючи увагу на понесені збитки, стягувач до суду із скаргою про скасування постанов виконавців не звертався, тобто його все влаштовувало. Згідно інформації Міністерства юстиції України Наказом Міністерства від 16.04.2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я ОСОБА_5 анульовано. Крім цього, відповідач ОСОБА_4 ні сам, ні як керівник колектора ТОВ «Росвен інвест України» жодного відношення до фінансових договорів між позивачем та будь-яким іншим його партнером не мають, що підтверджується відсутністю претензій з боку фінансових партнерів позивача до позивача. Жодного разу позивач не отримував будь-яких документів з претензією від його певного фінансового партнера та боргових приписів, судових рішень, пропозицій, а від відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - матеріалів виконавчого провадження, що унеможливлювало дії відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчиняти відрахування із заробітної плати позивача на підставі виконавчого листа, який не існує, що встановлено рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2021 року. Отже, вчинення утримання із заробітної плати позивача на підставі виконавчого листа, який не існує і на підставі виконавчого напису нотаріуса на іпотечному договорі, який ніколи не укладався позивачем ні з ким, є карними протиправними діями, які обумовлюють цивільну відповідальність відповідачів перед позивачем та обов`язок відшкодування заподіяної позивачу шкоди за незаконне стягнення його заробітної плати в рахунок неіснуючого боргу.

05.12.2022 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Коваленко І.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди/збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. (Том 1 а.с. 200-201)

30.01.2023 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Коваленко І.В. визнано заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Коваленко І.В. необґрунтованою, відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді. (Том 2 а.с. 124-127)

30.01.2023 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Коваленко І.В. заявлено самовідвід від розгляду справи № 755/12905/21. (Том 2 а.с. 129-131)

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 року головуючим у справі № 755/12905/21 визначено суддю Галагана В.І. (Том 2 а.с. 172)

31.01.2023 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Галагана В.І. прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи № 755/12905/21 та справу призначено до підготовчого засідання. (Том 2 а.с. 173-174)

02.03.2023 року підготовче засідання закрито, та справу призначено до судового розгляду по суті вимог. (Том 2 а.с. )

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує в повному обсязі, додатково зауважила, що 13.03.2020 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхменко О.Л. від ТОВ «Росвен інвест Україна» надійшла заява про примусове виконання виконавчого напису № 359 від 14.01.2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості в розмірі 17 425,42 грн., та відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди в сумі 1 742,54 грн., визначено суму мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 219,88 грн. Згідно з відомостями, наданими ПФУ, ДФС на запит відповідача, боржник ОСОБА_1 отримує дохід від ПрАТ «ОТІС», у зв`язку з чим відповідачем прийнято постанову від 19.03.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника. В ході виконавчого провадження заборгованість, основну винагороду та витрати на проведення виконавчих дій було сплачено боржником у повному обсязі. Ураховуючи викладене, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», відповідачем 15.11.2021 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 61552788 та припинено виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату позивача. Крім того, відповідачем зауважено про те, що позовна заява не містить обґрунтування завданої нею шкоди позивачу, яким також не обґрунтовано заявлену суму матеріальної та моральної шкоди. (Том 2 а.с. 1-8)

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Держава Україна в особі Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Семченко Ю.І. в судовому засіданні залишила питання вирішення спору на розсуд суду.

Представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який є представником третьої особи Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України - Запорожець В.М. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду письмові пояснення, просив провести розгляд справи за його відсутності, у письмових поясненнях представником зауважено, що Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.01.2021 року № 35/6 було припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_5 з 01.02.2021 року та Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021 року № 1396/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 року № 5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я ОСОБА_5 анульовано. (Том 2 а.с. 54-58; 133-139)

Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, надавши оцінку показанням свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки, виданої АТ «ОТП Банк» від 14.03.2018 року № , Банком повідомлено ОСОБА_1 про відсутність заборгованості перед Банком по кредитному договору № від 17 грудня 2017 року, дата виконання зобов`язань за кредитним договором - 14.03.2018 року. (Том 2 а.с. 249)

14.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. видано виконавчий напис № 359, яким запропоновано звернути стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за Кредитним договором № від 17.12.2017 року, укладеним з АТ «ОТП Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен інвест Україна» на підставі Договору факторингу № 12/07/19, укладеного 12.07.2019 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Росвен інвест Україна», на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості за Кредитним договором № від 17.12.2017 року; строк платежу настав; боржником допущено прострочення платежів; стягнення проводиться за період з 12.07.2019 року по 14.01.2020 року; сума заборгованості становить 17 025,42 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом плата становить 400,00 грн.; загальна заборгованість 17 425,42 грн. (Том 2 а.с. 31-32)

На підставі заяви стягувача ТОВ «Росвен інвест Україна» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 359, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. від 14.01.2020 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості в розмірі 17 425,42 грн., копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження. (Том 2 а.с. 28, 29, 30, 33, 34-35, 36)

13.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про визначення боржнику ОСОБА_1 розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 219,88 грн. (Том 2 а.с. 37)

13.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми основної винагороди у розмірі 1 742,54 грн. (Том 2 а.с. 39-40)

19.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , які боржник отримує в ПрАТ «ОТІС`Ю копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження та ПрАТ «ОТІС» для виконання. (Том 2 а.с. 42-43, 44)

Листом № 01-16/24 від 15.05.2020 року приватним нотаріусом Баршацьким І.В. повідомлено ОСОБА_1 про порядок вчинення виконавчого напису нотаріуса та про порядок його оскарження. (Том 1 а.с. 182)

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

18.03.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/4698/21 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено; зобов`язано уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_10 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , отриману 11.03.2021 року та зареєстровану в журналі єдиного обліку за № 15556 в строки, визначені ст. 214 вказаного Кодексу та з урахуванням положень ст. 28 КПК України. (Том 1 а.с. 178-180)

Листом № 40-юр від 09.04.2021 року генеральним директором ПрАТ «ОТІС» Колесником С.М. повідомлено ОСОБА_1 про занепокоєння чинення тиску на компанію та її керівництво з боку заявника ОСОБА_1 щодо виконання ПрАТ «ОТІС» виконавчого напису нотаріуса, оскільки ПрАТ «Отіс» чи співробітники компанії не є стороною та не мають жодного відношення до спору ОСОБА_1 із стягувачем, приватним нотаріусом чи приватним виконавцем, компанія лише здійснює виконання законних вимог приватного виконавця, викладених в постанові про звернення стягнення на заробітну плату. Викладені в заяві ОСОБА_1 обґрунтування не знайшли свого підтвердження в законодавстві України, складаються переважно з припущень, що не підтверджуються жодними об`єктивними чи документальними доказами та не впливають на виконання законних вимог приватного виконавця, заява є протизаконною та безпідставною, тому не може бути задоволена. ПрАТ «ОТІС» глибоко занепокоєне зростанням тиску з боку ОСОБА_1 та його представників щодо примушування до невиконання постанови приватного виконавця Юхименко О.Л. ПрАТ «ОТІС» закликало ОСОБА_1 припинити чинити тиск на Товариство і його співробітників. (Том 1 а.с. 183)

На підставі заяви ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , від 08.04.2021 року та на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/4698/21 від 18.03.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.04.2021 року, правова кваліфікація ч. 1 ст. 191 КК України. (Том 1 а.с. 176)

Листом № 17175/ПІ-Т-1427/19.1.5 від 21.04.2021 року повідомлено, що Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.01.2021 року № 35/6 було припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_5 з 01.02.2021 року та Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2021 року № 1396/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 року № 5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я ОСОБА_5 анульовано. (Том 1 а.с. 192, 193)

13.07.2021 року ОСОБА_1 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки представника потерпілого. (Том 1 а.с. 177)

15.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження з боржника ОСОБА_1 в сумі 180,12 грн., яку надіслано учасникам виконавчого провадження. (Том 2 а.с. 45, 46)

15.11.2021 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61552788 з примусового виконання виконавчого напису № 359, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. від 14.01.2020 року у зв`язку із сплатою боржником ОСОБА_1 заборгованості в повному обсязі. (Том 2 а.с. 47, 48, 49-52)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно положень статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. (положення статей 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України)

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Цивільного процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показала, що вона є дружиною позивача, щодо предмету спору свідок пояснила, що позивач здійснював придбання в розстрочку холодильника, однак кредит в найкоротший термін було погашено, після чого відбулось несанкціоноване списання коштів з рахунку позивача, про що було заявлено в поліцією, однак справу наразі не вирішено. Після звернення позивача до АТ «ОТП Банк» з приводу наявності у позивача кредитної заборгованості, Банком повідомлено про відсутність останньої. Однак на роботі позивачу повідомлено про списання з його заробітної плати коштів, не пояснивши причини останнього та не надавши письмових відповідей на звернення позивача. Приватним виконавцем Юхименко О.Л. повідомлено позивачу про стягнення коштів, однак не надано жодних пояснень ані щодо підстав стягнення коштів, ані щодо розміру описуваних коштів. При цьому утримання коштів із зарплати позивача відбувалось у важкий для його родини час, оскільки було прооперовано старшого сина позивача, який потребував лікування та тривалої реабілітації, тому неправомірні дії відповідачів призвели до завдання позивачу та його сім`ї шкоди.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він є другом родини позивача та його тещі ОСОБА_10 , яка повідомила свідку про неправомірне списання коштів із заробітної плати позивача. На думку свідка, приватний виконавець здійснювала виконавче провадження свавільно, оскільки наявна довідка від 14.03.2018 року про відсутність у позивача кредитної заборгованості перед АТ «ОТП Банк», при цьому приватний виконавець не повідомила позивачу про наявне виконавче провадження, здійснила списання коштів, що є неправомірними діями відносно позивача та його сім`ї.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала, що вона є тещею позивача, живе на два будинки та допомагає дітям. Позивач вирішив зробити усім подарунки та взяв кредит, який швидко погасив, про що за наполяганням свідка отримав довідку АТ «ОТП Банк» від 14.03.2018 року. 31.03.2018 року позивач взяв кредит на придбання холодильника, однак його швидко погасив. Разом з тим у січні 2021 року позивач повідомив свідку про наявність документів, на підставі яких з його зарплати будуть списуватись кошти за невідомий борг. Свідком ОСОБА_10 з`ясовано, що ТОВ «Росвен інвест Україна» є російською організацією, яка обманює людей та фактичне місцезнаходження якої є невідомим. Керівництво роботодавця позивача не здійснило жодних дій, щоб врегулювати питання заборгованості, нотаріус, який вчинив виконавчий напис повідомив, що документів по виконавчому напису надати не може, та він вже не займає посаду нотаріуса. Таким чином, жодного документу, на підставі якого з позивача стягнуто кошти, надано не було, розрахунок заборгованості відсутній. Кошти із заробітної плати позивача списано, що призвело до завдання позивачу та його родині значного стресу, матеріальної та моральної шкоди, адже в період списання коштів сина позивача прооперовано, що також потребувало значних матеріальних витрат. Відповідачі до суду не з`явились, відзив на позовну заяву позивачу не надіслано, тому такі дії можуть свідчити про наявність вини з боку відповідачів та на право позивача отримати відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, надавши оцінку показанням свідків, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заявленої матеріальної шкоди у розмірі 94 728,72 грн. та моральної шкоди у розмірі 544 070,81 грн., - оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачами протиправних діянь відносно позивача та, відповідно, доказів завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди діями чи бездіяльністю відповідачів, з огляду на відсутність доказів вчинення з боку відповідачів протиправних діянь щодо законних прав та інтересів позивача, ураховуючи, що досліджувані спірні правовідносини виникли внаслідок виконання виконавчого напису нотаріуса, який у встановленому законом порядку позивачем оскаржено не було, приватним виконавцем проведено виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та щодо чинного, не скасованого рішенням суду виконавчого напису. При цьому виконавчі дії приватного виконавця сторонами виконавчого провадження не оскаржувались, рішення суду, які б набрали законної сили щодо встановлення неправомірності дій відповідачів в межах проведення процедури виконання виконавчого напису нотаріуса, за яким позивач є боржником, - в матеріалах даної справи відсутні. Таким чином, за відсутності в розрізі даного спору встановленого факту заподіяння позивачеві матеріальної шкоди та моральних страждань або втрат немайнового характеру - відсутні правові підстави відшкодування такої шкоди, правовий характер та розмір якої не підтверджено позивачем належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди/збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1176 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 2, 4, 6-13, 82-90, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи: Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди/збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 16 березня 2023 року.

Суддя: В.І. Галаган