Справа № 474/721/22
Провадження № 8/474/1/23
УХВАЛА

Іменем України

21.03.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф. Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

стягувачки ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Врадіївського районного суду Миколаївської області виданого 28.12.2022р. у справі № 474/721/22 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку), -

встановив:

01.02.2023р. ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просить:

- скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ Врадіївського районного суду Миколаївської області від 28.12.2022р., виданого за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей;

- в задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Заява обґрунтована тим, що у заяві про видачу судового наказу заявниця ОСОБА_3 зазначала про перебування їх у шлюбі з 02.02.2005р. по теперішній час. Та у цій же заяві, вона ж, на його думку, вводячи суд в оману зазначала, що він (боржник) не бажає брати участь у веденні спільного господарства та сумісного проживання, не надавши при цьому жодного доказу цього. Крім того, станом на 30.01.2023р., він, ОСОБА_3 та їх діти, разом зареєстровані та фактично проживають по АДРЕСА_1 , ведуть разом спільне домашнє господарство, утримують корову, козу, корми для яких заготовлює він. Та він же з ОСОБА_3 забезпечують дітей продуктами харчування, одягом, що підтверджується актом депутата Врадіївської селищної ради Шевчук Т. від 30.01.2023р.

В судовому засіданні заявник та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 заперечила проти скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.

Заслухав пояснення учасників справи, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, також достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, з огляду на правову аксіому Atrium habet se intromittere indicia prae se (суд має справу з тими доказами, які перед ним), керуючись законом, зробив такі висновки.

Зокрема, у ході розгляду заяви судом було установлено, таке.

28.12.2022р. Врадіївським районним судом за результатами розгляду заяви

ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини половини заробітку (доходу), було винесено судовий наказ 474/721/22 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в розмірі частини половини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітей повноліття.

30.01.2023р. депутатом селищної ради Шевчук Тетяною було складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відповідно до якого боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_3 зареєстровані та фактично проживають по АДРЕСА_1 . Разом з ними проживають їх восьмеро дітей. Сім`я веде спільне господарство, утримують корову, козу, корми для яких заготовлює ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 здійснює доїння та переробку молочних продуктів. Продукти харчування та одяг діям купують, як батько, так і мати.

Згідно із ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст. 181 СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимоги про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Передбачений главою 3 розділу V ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Так, ч. 1 ст. 423 ЦПК України встановлено, що рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами (далі - Постанова) нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядаються.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами.

У п.п. 6,7 Постанови визначено, що судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо такі обставини, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22.01.2019р. зазначено, що згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду послалася, що судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14.04.2021р.).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 року у справі Желтяков проти України (Zheltyakov v. Ukraine), заява № 4994/04, § 42-43).

Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30.06.2020р. (пункти 7.4-7.5)).

Європейський суд з прав людини у рішенні PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008р.) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, заява № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18.11.2004р.).

За правилами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З огляду на вищевикладене наведені заявником у заяві обставини, а саме: факт спільного проживання із стягувачкою та дітьми, ведення спільного з нею господарства, а також його участь у утриманні дітей, в розумінні положень п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України не є нововиявленими обставинами, та відповідно до приписів ст.ст. 160-163 ЦПК України, вони ж не підлягали дослідженню під час вирішення питання про стягнення аліментів у порядку наказного провадження.

Наведені заявником обставини, не звільняють його від обов`язку як батька утримувати дітей, а розмір аліментів, присуджений до стягнення, визначений та відповідає вимогам чинного законодавства

Отже суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити, а вищевказаний судовий наказ залишити в силі.

За приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на ту обставину, що заявник є інвалідом ІІ групи, та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку що судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви про видачу судового наказу, що в грошовому еквіваленті становить 402 грн. 60 коп. (ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір) - слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 258-263, 268, 423, 429 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Врадіївського районного суду Миколаївської області виданого 28.12.2022р. у справі № 474/721/22 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку).

Судовий наказ Врадіївського районного суду Миколаївської області виданий 28.12.2022р. у справі № 474/721/22 за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку) - залишити в силі.

Судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 402 (чотириста дві) грн.. 60 коп. - компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 березня 2023 року.

Суддя Ф. Г. Сокол