Провадження № 2/379/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.

за участю секретаря Носач Н.О.

представників позивача: Антоненко Н.О., Антоненко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 про визнання правочину про перехід права власності недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 позивач ТОВ «Нафтогазобладнання» звернулося до суду з даним позовом, в якому просило визнати недійсним акт відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження № 47045310 з виконання виконавчого листа № 755/26414/13-ц, виданого 18.04.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення коштів з ТОВ «Нафтогазобладнання» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

І. Позиція сторін у справі.

Позов мотивований тим, що 05 липня 2018 року позивачу стало відомо про існування акта відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року по виконавчому провадженню №47045310 з виконання виконавчого листа № 755/26414/13-ц, виданого 18.04.2014 року Дніпровським районним судом про солідарне стягнення з ТОВ «Нафтогазобладнання», ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Оскільки акт був винесений в рамках виконавчого провадження №47045310 та який порушує право на власність товариства. Товариство звернулось зі скаргою на дії начальника та державного виконавця та скасування даного акта. За результатами даної скарги постановою Верховного Суду скаргу товариства залишено без розгляду, мотивуючи тим, що право власності на нерухоме майно оформлено на стягувача, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Позивач вказує, що акт реалізації предмета іпотеки від 31.05.2018 виданий відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у місті Києві сформований не в Автоматизованій системі виконавчого провадження та не внесений до неї, як передбачено приписами ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», то такий правочин не може вважатися чинним, оскільки формування акта в Автоматизованій системі виконавчого провадження та одночасно внесення його до неї, є загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, оскільки ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятись у письмовій формі.

Крім того, державний виконавець безпідставно задовольнив заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про залишення за стягувачем ( ОСОБА_1 ) предмета іпотеки у порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку», оскільки ОСОБА_1 станом на травень 2018 року не набув прав стягувача у виконавчому провадженні №47045310, з огляду на оскарження ТОВ «Нафтогазобладнання» у апеляційному порядку ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження, а також договору від 18 січня 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 27 липня 2011 року № 11-01-11, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Ураховуючи, що виконавчий лист № 755/26414/13-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2014 року, на виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, державний виконавець не мав визначених законом підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - комплекс будівель та споруд, загальною площею 391,1 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначив, що підставою виникнення права власності у товариства на нерухоме майно є договір купівлі-продажу а не договір іпотеки. При цьому до майнового комплексу нафтобази, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не входять об`єкти, що були описані державним виконавцем Рокитнянського районного відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Воровською Л.В., згідно з постановою про опис та арешт майна боржника від 09 листопада 2016 року, а саме комплекс будівель та споруд, загальною площею 391,1 кв. м, з яких: адміністративна будівля - 221,9 кв. м, гараж - 142,7 кв. м, щитова - 26,5 кв. м, оскільки відповідно до висновку Державного підприємства «Київський експертно-технічний центр» Держгірпромнагляду України № 80.2-15-2-0167.11, до складу майнового комплексу нафтобази входять такі технологічні об`єкти: резервуарний парк для зберігання нафтопродуктів; залізнична естакада для зливання (наливу) нафтопродуктів із залізничних цистерн; насоси для перекачування нафтопродуктів; склад для зберігання присадок; установка для компаундування дизельного палива; пункт відпуску нафтопродуктів у автоцистерни; мережа технологічних нафтопроводів.

Також, у період з 15.10.2018 року по 19.10.2018 року Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перевірено законність виконавчого провадження № 47045310 за результатами, якої винесена постанова Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про проведення перевірки законності виконавчого провадження № 65 від 19.10.2018 року, якою визнано дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова В.В. під час здійснення виконавчого провадження № 47045310 такими, що вчинені з порушенням статті 13, статті 18, статті 48, статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 12 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень , затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2.04.2012 № 512/5.

Тому позивач, просить суд визнати недійсним акт відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_1 заперечуючи позов зазначив, що позивачем не надано суду рішення суду про визнання електронних торгів недійсними, з чого випливає, що торги були проведено із дотриманням норм діючого законодавства та в судовому порядку вони не визнані недійсними. Також, відповідач ОСОБА_4 зазначає, що посилання позивача на протиправність дій виконавця не заслуговують на увагу, оскільки така протиправність встановлюється рішенням суду. Також, просив застосувати строки позовної давності, посилаючись на ст. 48 Закону України « Про іпотеку», іпотеко держатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

07.06.2021 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва цивільну справу №760/14358/21 передано за підсудністю для розгляду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

29.03.2022 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу №760/14358/21 передано за підсудністю для розгляду до Рокитнянського районного суду Київської області, відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Розпорядженням в.о. голови Рокитнянського районного суду Київської області Чорненької О.І. від 26.05.2022 після постановлення ухвали про задоволення заяви про самовідвід головуючого судді Чорненької О.І., на підставі п.2 ч.1, ч.4 ст.31, ч.3 ст.41 ЦПК України справу передано до Таращанського районного суду Київської області, як найбільш територіально наближеного до Рокитнянського районного суду Київської області.

01.06.2022 справа надійшла до Таращанського районного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2022 справу передано для розгляду судді Таращанського районного суду Київської області Шабрацькому Г.О.

03.06.2022 судом було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали на усунення недоліків.

28.06.2022 позивачем були усунуті недоліки поданої позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.07.2022 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.08.2022.

22.09.20222 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, просить застосувати строки позовної давності. Та залишити позовну заяву без задоволення.

12.10.2022 року ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 22.11.2022 року.

22.11.2022 року на адресу суду надійшло клопотання представників позивача про відкладення судового засідання. Наступне судове засідання було призначено на 04.01.2023 року.

06.12.2022 року на адресу суду надійшло клопотання від представників позивача адвокатів Кормушина К.О., та ОСОБА_5 про припинення договорів про надання правової допомоги, згідно з усною домовленістю з Генеральним директором ТОВ «Нафтогазобладнання» Антоненком В.П. на підставі ст. 29 ЗУ « Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

27.04.2023року представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

27.04.2023 року інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.04.2015 року № 35794566, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.03.2015 року, зареєстровано обтяження на об`єкт нерухомого майна комплекс власником якого є ТОВ «Нафтогазобладнання», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:37 (а.с.56-57).

Постановою державного виконавця Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області Воровською Л.В. від 09.11.2016р., в межах виконавчого провадження,описано та накладено арешт на комплекс загальною площею 391,1 кв.м, в тому числі: адмін. будівля-22,.9 кв.м., гараж - 142,7 кв.м., щитова-26.5 кв.м. (а.с.58-59).

Відповідно до висновку про вартість майна від 18 квітня 2018 року складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Консалтингова група Арго-Експерт» вартість вищевказаного арештованого майна визначена в розмірі 5502000,00 грн. ( п`ять мільйонів п`ятсот дві тисячі гривень 00 копійок). ( а.с.61).

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби 20 квітня 2018 року направлена заявка на реалізацію арештованого майна - комплексу будівель і споруд, загальною площею 391,1 кв.м., що розташований за адресою: Залізнодорожна,36, смт. Рокитне , власником якої є ТОВ «Нафтогазобладнання» (а.с.62-63).

Протоколом №334299 про проведення електронних торгів від 24 травня 2018 року, з реалізації вищевказаного майна за стартовою ціною 5502000,00 грн., зазначені торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів (а.с.64).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова В.В. від 24 травня 2018 року. На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року,здійснено заміну сторони виконавчого провадження, а саме з ПАТ «Банк Фінанси та кредит» в особі філії «Центральне Регіональне управління «ПАТ «Фінанси та кредит» на ОСОБА_1 (а.с.65-66).

Відповідно до акта державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанова В.В. від 31 травня 2018 року про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подоляком І.А., за заявою стягувача комплекс будівель і споруд, загальною площею 391,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , передано стягувану Сєдову А.М. у рахунок погашення боргу (а.с.24-27).

Відповідно до постанови Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про проведення перевірки законності виконавчого провадження № 65 від 19.10.2018 року, визнано дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова В.В. під час здійснення виконавчого провадження № 47045310 такими, що вчинені з порушенням статей 13, 18, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 12 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень , затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2.04.2012 № 512/5 (а.с.69-74).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду 05.06.2018 р. у постанові №910/856/17 зазначила, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів. Акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, - договором.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а особами, які мають право примусового продажу такого майна, є виконавець та організатор електронних торгів. Покупцем є переможець торгів.

Згідно із п. 4 розд. X «Порядку реалізації арештованого майна» після повного розрахунку переможця за придбане майно (та винагороди організатора) на підставі протоколу про проведення електронних торгів, виконавець протягом 5-ти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який підписується виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається, зокрема, інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; ПІБ переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання; найменування, місцезнаходження, код ЄДРПОУ юридичної особи; сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; ПІБ чи найменування боржника, їх місце проживання (знаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (п. 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

За абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, при прийнятті судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів у разі недійсності правочину, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Моментом укладення договору купівлі - продажу майна, проданого на торгах, є момент завершення електронних торгів; Акт про проведені електронні торги, який відповідно до п. 4 розділу Х Порядку складається після повного розрахунку переможця за придбане майно (тобто після повного виконання договору купівлі - продажу покупцем), є волевиявленням продавця щодо передання проданого майна у володіння покупцю, а не оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на публічних торгах, як помилково вважали суди (ВПВС 19.06.2018 р. №910/5640/16).

Строк позовної давності на оскарження прилюдних торгів є загальним як для інших договорів - 3 роки. Але для позовів про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації іпотечної нерухомості діє спеціальний строк позовної давності в 3 місяці за ст. 48 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна (постанова від 05.04.2017 у справі №6-1375цс16).

Оскарження результатів торгів відповідно до ст. 48 Закону «Про іпотеку» означає можливість оспорити договір, укладений на прилюдних торгах, як з підстав невідповідності його вимогам ЦК України, зокрема ст.ст. 203, 215, так і з підстав, передбачених ст.ст. 45-47 Закону «Про іпотеку».

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Таким чином, оскільки оскаржуваний Акт про реалізацію предмету іпотеки винесено 31 травня 2018 року, Постанова Верховного суду про залишення без розгляду скарги ТОВ «Нафтогазобладнання» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова Віталія Валерійовича та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянка Івана Андрійовича, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 винесена 15 січня 2020 року, а позивач звернувся до суду за оскарженням Акту про реалізацію предмету іпотеки лише 31 травня 2021 року (дата вхідної реєстрації позову та сплати державного мита) то позивачем пропущено передбачений ст. 48 Закону «Про іпотеку» тримісячний строк позовної давності на застосуванні якого наполягає відповідач ОСОБА_1 .

Враховуючи, що відповідачем подано до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності, та враховуючи, що представник позивача не надав суду жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності, то у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, і відповідно, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Нафтогазобладнання» у повному обсязі з підстав пропуску строків позовної давності.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог по суті, не підлягають й задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 про визнання правочину про перехід права власності недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Повний текст рішення суду виготовлено 05.05.2023.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання», місце знаходження: 02094, місто Київ, вул. Краківська, 15/17 офіс 162, Код .

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька,32.

Відповідач: Філія «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» місцезнаходження: 01153, м. Київ, вул. Щорса,31, Код .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит». місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців,60, Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Григорій ШАБРАЦЬКИЙ