Номер провадження 2/243/418/2023
Номер справи 243/402/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Воронов А.І., звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, в м. Донецьку помер чоловік позивача, ОСОБА_2 .

Позивач, звернулась до Державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвої В.Є., з заявою про прийняття спадщини, а державний нотаріус звернулась з запитом до відділу обслуговування громадян №3 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримала відповідь № 0500-1801-8/105239 від 16.11.2021 року, відповідно до якої недоотриманої пенсії ОСОБА_2 не має.

Однак на запит адвоката Воронова А.І., відповідач 21 грудня 2021 року надав відповідь, що призупинення пенсії ОСОБА_2 було здійснено на підставі ст.12 Закону України від 20.10.2014 року № 1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» з 01.04.2017 року, з жовтня 2018 року виплата пенсії поновлена. Кошти у сумі 83 535,54 грн. за період з 01.04.2017 року по 30.10.2018 року були обліковані в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Також у відповіді зазначено, що обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, як недоотримана пенсія, яка входить до складу спадщини, проводиться згідно з ч. 2 ст. 49 Закону №1058, з урахуванням вимог ст.46 Закону № 1058.

Вважає дії відповідача неправомірними та безпідставними, що полягають у не нарахуванні недоотриманої пенсії ОСОБА_1 та не наданні державному нотаріусу Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвій В.Є. довідки про недоотриману пенсію померлого спадкодавця ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 року по 30.10.2018 року в сумі 83535,54 грн.

Просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не наданні Державному нотаріусу Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвій В.Є. інформації щодо розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка була йому нарахована за період з 01.04.2017 року по 30.10.2018 року в сумі 83 535,54 грн. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надати Державному нотаріусу Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвій В.Є., довідку про розмір недоотриманої пенсії, яка була нарахована ОСОБА_2 , але не була одержана ним, за період з 01.04.2017 року по 30.10.2018 року в сумі 83 535,54 грн., стягнути з відповідача судові витрати.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Воронов А.І. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Адвокат Воронов А.І. звертався до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, в підготовче судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тому, враховуючи ті обставини, що справа повинна розглядатися упродовж розумного строку незалежним, безстороннім та компетентним судом, та межі відкладення підготовчого судового засідання у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи, суд не вважає неявку сторін у підготовче судове засідання такою, що виникла з поважних причин, та вважає за можливе проводити підготовче судове засідання у відсутності осіб, які були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, необхідно закрити, виходячи з наступних підстав.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

За змістом статті 19 ЦПК України, як цивільну юрисдикцію розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Приписами п.1 ч.1 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пункт 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначає, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій, при цьому ці функції суб`єкт повинен здійснювати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 914/2006/17 (провадження № 12-58гс18).

Спір, що виник у даній справі стосується оскарження позивачкою рішення та дій УПФУ, як суб`єкта владних повноважень, що наділений владними управлінськими функціями щодо члена сім`ї померлого, якому припинено виплату пенсійним органом пенсія, і щодо ненадання довідки нотаріусу щодо розміру такої пенсії та забовхання натати нотаріусу довідку про розмір невиплаченої пенсії померлого.

З урахуванням наведенного суд дійшов висновку про те, що спір у цій справі є спором між учасниками публічно-правових відносин, а тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, оскільки стосується спонукання відповідача здійснити певні дії, а саме: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не надання Державному нотаріусу Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвій В.Є. інформації щодо розміру недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 та зобов`язання відповідача надати Державному нотаріусу довідку про розмір недоотриманої пенсії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки цей спір не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивач 6557-1583-1143-4066 від 01 жовтня 2022 року, виданої Акціонерним товариством «Банк Траст - Капітал».

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За вказаних обставин сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1 ..

Керуючись ст. ст. 19,158, 200, 255, 256, 259, 260 ЦПК України, ст. ст. 17, 19 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачену нею суму судового збору 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.), в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст Ухвали складено 27 лютого 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О.В. Агеєва