РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача завдану злочином майнову шкоду в сумі 90575,44 грн., а саме: проценти за договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 24929,75 грн.; інфляційні нарахування на проценти по вкладах за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 6933,91 грн.; 3% річних від суми боргу по процентах по вкладах за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 1122,30 грн.; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 32987,57 грн.; 3% річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 7049,13 грн.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що вироком колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.191 ч.5, 366 ч.2, 190 ч.2 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями строком на 3 роки, з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 травня 2015 року вирок колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2019 року залишено без змін.

У даному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим та вироком суду встановлено що відповідач заволодів його коштами, завдавши йому майнової шкоди, однак, на відміну від інших потерпілих у даному кримінальному провадженні, цивільний позов він до ОСОБА_2 не пред`являв.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2016 року по цивільній справі №569/7619/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином вбачається, що позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну злочином в розмірі 35600,00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 08 липня 2017 року.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2019 року по цивільній справі №569/14321/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином вбачається, що позов позивача задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 45746,09 грн., яка складається з: проценти за договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. в сумі 24906,35 грн.; 3% річних від суми боргу по внескам за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. в сумі 3113,29 грн.; інфляційні нарахування на суму боргу по внескам за договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. в сумі 13743,55 грн.; інфляційні нарахування та проценти за договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. в сумі 3982,90 грн.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені обставини, а саме, що позивачу, як потерпілому від злочину, завдано майнову шкоду у вигляді неповернутих внесків на депозитний рахунок за договорами: №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. в сумі 35600 грн., обов`язок по відшкодуванню якої повинен нести відповідач, засуджений за злочин, який незаконно заволодів готівковими коштами із каси кредитної спілки «Спартак» та використав їх на власні потреби, не підлягає доказуванню.

Станом на день звернення до суду 31 жовтня 2022 року, та й на день винесення рішення судом, вищезазначені судові рішення не виконані.

Згідно наданого позивачем та його представником розрахунку, неправомірними діями відповідача, розмір завданої позивачу майнової шкоди станом на 30 вересня 2022 року становить 90575,44 грн., та складається з наступного: проценти за договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 24929,75 грн.; інфляційні нарахування на проценти по вкладах за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 6933,91 грн.; 3% річних від суми боргу по процентах по вкладах за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 1122,30 грн.; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 32987,57 грн.; 3% річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 7049,13 грн.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 01.10.2014 року (справа № 6-113цс14), відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди є грошовим зобов`язанням. За змістом норми ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, який в судове засідання повторно не з`явився, письмовий відзив на позов не подав, а тому вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи,що позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на підставі пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,

280-283,289,354 ЦПК України, ст.ст. 526,625,629,1046,1048 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 завдану злочином майнову шкоду в сумі 90575,44 грн., а саме: проценти за договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 24929,75 грн.; інфляційні нарахування на проценти по вкладах за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 6933,91 грн.; 3% річних від суми боргу по процентах по вкладах за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 1122,30 грн.; інфляційні нарахування на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 32987,57 грн.; 3% річних на невиплачену заборгованість нарахувань попереднього періоду за договорами: договорами №23/02 від 23.03.2011 р., №19/05 від 19.05.2011 р., №21/06 від 21.06.2011 р., №06/07 від 06.07.2011 р. станом на 30 вересня 2022 року в сумі 7049,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов