ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2313/23 Справа № 213/4476/21 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.,

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 213/4476/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шишов Володимир Миколайович, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011», Виконавчий комітет Криворізької міської ради, про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»,

на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року,

встановив:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шишов В.М., звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі за текстом АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (далі ТОВ «УЮТ-2011»), Виконавчий комітет Криворізької міської ради, про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 квітня 2021 року представниками аварійно-диспетчерської служби експлуатації систем газопостачання Широківської дільниці Нікопольського відділення АТ «Дніпропетровськгаз» на підставі повідомлення в будинку АДРЕСА_1 , було виявлено, що внутрішньо будинковий газопровід знаходиться під напругою змінного струму, відповідачем припинено газопостачання в квартирах шостого під`їзду, зокрема і в квартирі позивача.

28 квітня 2021 року представниками управляючої компанії ТОВ «УЮТ-2011» проведено обстеження внутрішньо будинкової системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 на наявність блукаючого струму на газопроводі, та складено акт про не виявлення струму на поверхні газових мереж будинку, про що було повідомлено відповідача, але газопостачання не було відновлено, оскільки не укладено акт розмежування балансової належності та договір на виконання робіт з технічного обслуговування мереж.

Враховуючи викладене, з урахуванням наявності вини АТ «Дніпропетровськгаз» щодо не відновлення розподілу газу до квартири АДРЕСА_2 в період з 30 квітня 2021 року по 01 листопада 2021 року, характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач у зв`язку з відсутністю газопостачання у її квартирі, просила суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не відновлення газопостачання позивачу; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за порушення підпункту 4 пункту 2.2 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу в розмірі 200 гривень, шляхом врахування суми компенсації як авансової плати за послуги розподілу природного газу на наступний розрахунковий період; стягнути з відповідача на користь позивача в якості компенсації моральної шкоди 20 000 гривень.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шишов В.М., задоволені. Визнано незаконною бездіяльність АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо відновлення розподілу природного газу до об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 , за адресою: у квартирі АДРЕСА_2 . Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення підпункту 4 пункту 2.2 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу в розмірі 200 гривень, шляхом врахування суми відповідної компенсації як авансової плати за послуги розподілу природного газу на наступний розрахунковий період. Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень. Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір в сумі 2 977,20 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Інгулецького районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що припинення газопостачання на об`єкті позивача відбулося на підставі аварійної заявки та в зв`язку з порушенням Правил безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міненерговугілля від 15 травня 2015 року № 285 (далі ПБСГ), але ніяк не з причини відсутності акту розмежування та договору на технічне обслуговування. Відповідно до вимог ПБСГ у випадку незабезпечення технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових газових мереж у багатоквартирному будинку розподіл природного газу припиняється. Ігнорування вимог ПБСГ є неприпустимим.

Крім того, суд залишив поза увагою посилання відповідача, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває в його управлінні, та несе відповідальність за його експлуатацію. Управління майном може забезпечуватися як власними силами, так із залученням інших юридичних осіб. До послуг з утримання будинків і споруд (майна) відноситься обслуговування внутрішньо будинкових мереж. Згідно з ПБСГ на власників будинків покладений обов`язок бути відповідальними за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами та забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Підсумовує, що виходячи із діючих норм Закону та ПБСГ, відповідальною особою за утримання та експлуатацію внутрішньо будинкових систем газопостачання є власник/управитель будинку, який повинен забезпечити зазначені функції самостійно або із залученням на договірних засадах сторонньої організації, яка має відповідний дозвіл Держпраці. Положеннями Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) передбачений порядок визначення межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності. Відповідно п. 1 гл. 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ передбачено: «За відсутності акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжний суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Таким чином, вказаними вище законодавчими нормами встановлено обов`язок АТ «Дніпропетровськгаз» та власників, балансоутримувачів, управителів, інших осіб, на балансі чи в управління яких знаходяться багатоквартирні будинки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні) укладати між собою акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, тобто такий обов`язок передбачено на законодавчому рівні. Звертає увагу, що укладення акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності є необхідних для того, щоб в подальшому власники, балансоутримувачі, управителі мали змогу виконати вимоги п. 3 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ щодо забезпечення належної експлуатації вказаних мереж з чинним законодавством. На даний час згоди на укладення акту розмежування балансової належності чи договору на технічне обслуговування, на звернення відповідача на адресу ТОВ «УЮТ-2011», міському голові Кривогу Рогу, голові районної у місті ради, не отримано. З даного приводу відповідь надавалась і позивачу. У зв`язку з викладеним відповідач не погоджується з висновком суду щодо того, що відповідачем не вжито можливих заходів для укладання акту розмежування балансової належності до Договору на технічне обслуговування в будинку де мешкає позивач і тому суд вважає доведеним незаконну бездіяльність відповідача. При цьому суд першої інстанції залишив поза увагою бездіяльність саме третіх осіб по справі, до яких звертався відповідач неодноразово з проханням виконати обов`язок передбачений законодавчими нормами: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Кодексом ГРС.

Щодо задоволення судом першої інстанції вимоги про стягнення моральної шкоди, відповідач посилається на недоведеність позивачем позовних вимог в цій частині. Судом не досліджувалися письмові або інші допустимі докази про те, що позивач придбала якісь електроприлади в період відсутності у неї газопостачання. Позивач не зазначає які саме протиправні дії відповідача призвели до спричинення моральної шкоди. Вважає рішення суду першої інстанції в цій частині необґрунтованим належними доказами та таким, що ґрунтується на припущеннях, розмір моральної шкоди визначено з порушенням принципу розумності і справедливості.

Крім того вказує, що ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення п.п 4 п. 2.2 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу суд не звернув увагу на те, що відновлення газопостачання можливе лише після усунення порушень, про які неодноразово зазначав відповідач.

Також звертає увагу, що звертаючись до суду з вимогою про визнання незаконною бездіяльність АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо відновлення розподілу природного газу до її помешкання, яка була задоволена судом, вимоги про поновлення газопостачання позивач не заявляє. Вважає, що оспорюване рішення не відновлює право позивача на отримання послуги з розподілу природного газу тому позивачем обраний неналежний спосіб захисту начебто порушеного цивільного права.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Царьова О.М., яка діє в інтересах відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її адвокат Верхуша Я.О. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання апеляційного суду представники третіх осіб не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив з доведеності незаконної бездіяльності АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо відновлення розподілу природного газу до об`єкту побутового споживача ОСОБА_1 , за адресою: у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки відповідач не забезпечив відновлення газопостачання позивачу у встановлені п. 6 глави 7 розділу 6 Кодексу ГРС строки. Крім того, суд врахував, що позивач тривалий час була позбавлена можливості користуватись газовим обладнанням (через відсутність газопостачання), що спричиняло дискомфорт у побуті, дратування, необхідність купівлі додаткових електроприладів замість газового обладнання, враховуючи що позивач проживає разом з дитиною з інвалідністю, яка потребує додаткового піклування та умов побуту, який через дії відповідача було порушено; тривалість страждань, а саме, більше ніж півтора роки; що з 24 лютого 2022 року у країні введено військовий стан, відбуваються планові та аварійні відключення електроенергії, та позивач за відсутності в квартирі газопостачання та при відключеній електриці не має можливості приготувати їжу, тощо; дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 20 000 гривень моральної шкоди, розмір якої вважав справедливим та співмірним із характером та ступенем моральних переживань позивача. Також врахувавши, що відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3 Мінімальних стандартів та вимог, у разі недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг розподілу природного газу, в тому числі зокрема щодо відновлення газопостачання за письмовим зверненням споживача, Оператор ГРМ сплачує споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 1 до цих стандартів та вимог, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за порушення підпункту 4 пункту 2.2 Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу в розмірі 200 гривень, шляхом врахування суми відповідної компенсації як авансової плати за послуги розподілу природного газу на наступний розрахунковий період.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - операторами ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила) на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу».

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Пунктом 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказана правова норма кореспондує зі ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг із газопостачання, постачальником якого є відповідач, за адресою: АДРЕСА_3 . Приєднання позивача до умов Типового договору розподілу природного газу є той факт, що на неї відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за доставку природного газу, встановлено газовий лічильник (т. 1 а.с.27), та позивач сплачувала за газопостачання, що не заперечували та визнавали сторони.

Квартира за адресою АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( т. 1 а.с.20), та позивач проживає за цією адресою (т. 1 а.с.43).

24 квітня 2021р. за адресою АДРЕСА_4 під`їзд було відключено газове обладнання у зв`язку з напругою на газопроводі, про що складено Акт на відключення/підключення газового обладнання. ( т. 1 а.с. 12,108-110,111)

24 квітня 2021 року о 19:34 отримано заявку Нікопольське відділення Широківська дільниця, за адресою АДРЕСА_5 , порушення правил експлуатації. Результат обстеження: газопровід під напругою змінного струму. Відключено від газопостачання, витоку не виявлено. Перекрито та опломбовано кран на газовводі в під`їзд №6 на квартири з 181 по 216. (т. 1а.с.83)

За нормами ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Згідно з Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, відключенню від системи газопостачання із встановленням заглушки підлягає обладнання за умови, зокрема: наявності витоків газу. Ігнорування Правил безпеки систем газопостачання є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки систем газопостачання є певною гарантією надійності функціонування систем газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення.

Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, зокрема, у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Судом встановлено, що припинення/обмеження газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (буд. АДРЕСА_1 ) відбулося у зв`язку з тим, що 24 квітня 2021 року Нікопольським відділенням Широківської дільниці отримано заяву про порушення правил експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 . Результат обстеження: газопровід під напругою змінного струму. Відключено від газопостачання, витоку не виявлено. Перекрито та опломбовано кран на газовводі в під`їзд № 6 на квартири з 181 по 216.

Законність підстав відключення споживачів від газопостачання не заперечується позивачем, разом із тим, предметом позову у цій справі є невідновлення газопостачання до будинку після усунення причини відключення.

Пунктом 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Пунктом 9 розділу XIII Кодексу газорозподільних систем визначено, що у разі виникнення аварії або надзвичайної ситуації, яка загрожує безпеці функціонування ГРМ, Оператор ГРМ негайно вживає заходів, які мають на меті усунення аварійної ситуації, а також відновлення належної роботи ГРМ згідно з планом локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій, розробленим відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 8.13 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, роботи з ліквідації наслідків аварій повинні виконуватися експлуатаційними підрозділами газорозподільних підприємств (службою аварійно-відновлювальних робіт та/або службою підземних газопроводів) після локалізації аварійної ситуації.

Після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів в населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.

28 квітня 2021 року за адресою АДРЕСА_1 , ТОВ «УЮТ-2011» було проведено обстеження внутрішньо будинкових мереж щитових № 1, 2 зі зняттям показників лічильників, міжповерхових розподільних щитків у під`їзді. Обладнання у задовільному стані, пошкоджень ізоляції відсутня. При дослідженні газ. труби проводів що знаходяться поблизу не встановлено. Параметри напруги відповідають вимогам, про що складено Акт. (т. 1 а.с.13).

Про вказане 30 квітня 2021 року та 11 травня 2021 року повідомлено відповідача та вказано на необхідність відновлення газопостачання на 36 квартир шостого під`їзду в будинку по АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с.14,15)

Згідно листа від 06 липня 2021 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не ініціювало та не здійснювало припинення газопостачання по АДРЕСА_4 , тому вирішення питання про відновлення газопостачання не входить до їх компетенції. (т. 1 а.с.17)

30 листопада 2021 року позивач звернулась до відповідача з заявою про відновлення газопостачання, на що отримала відповідь від 03 серпня 2021 року, якою повідомлено, що відновлення газопостачання по АДРЕСА_1 , можливе після укладення балансоутримувачем будинку акту розмежування балансової належності та договору на виконання робіт з технічного обслуговування газових мереж. (т. 1 а.с.11)

Вказаним обставинам судом першої інстанції надано належну оцінку і щодо посилання відповідача на відсутність укладеного договору на технічне обслуговування в багатоквартирному будинку колегія суддів виходить із наступного.

Особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку передбачені статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону:

1) кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір);

2) від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір);

3) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Відповідно ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обслуговування, поточний ремонт внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії), здійснюються виконавцем такої послуги на підставі відповідного договору із співвласниками. Капітальний ремонт внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, здійснюється співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників.

Технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем електропостачання та газопостачання здійснюються суб`єктом, визначеним співвласниками багатоквартирного будинку, за рахунок співвласників.

Порядок здійснення технічного обслуговування і поточного ремонту внутрішньо будинкових систем електропостачання та газопостачання визначається договором про розподіл електричної енергії, природного газу та/або договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Таким чином, законодавством передбачено спеціальну процедуру технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання шляхом укладання договору на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання.

Згідно з інформацією, наданою відповідачем на звернення позивача листом № 490-ЛВ-12688-0821 від 03 серпня 2021 року відновлення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 можливе після укладення балансоутримувачем будинку акту розмежування балансової належності та договору на виконання робіт з технічного обслуговування газових мереж.

Колегія суддів звертає увагу, що сам факт відсутності укладеного договору на технічне обслуговування систем газопостачання не є безумовною підставою для відключення добросовісного споживача послуг від газопостачання, оскільки невідновлення газопостачання не може вважатися пропорційним втручанням у право особи на отримання житлово-комунальних послуг.

Будучи споживачем послуг із газопостачання, постачальником яких є відповідач, за адресою: АДРЕСА_3 , в якій зареєстрована та проживає позивач, приєднавшись до умов Типового договору розподілу природного газу та добросовісно виконуючи його умови, позивач мала правомірне очікування на безперервне постачання та розподіл природного газу.

Під час розгляду справи судом першої інстанції з пояснень свідків встановлено, що під`їзди 1-5 будинку АДРЕСА_1 отримують газопостачання, хоча також не мають Договору на технічне обслуговування систем газопостачання та Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. В 6-му під`їзді будинку АДРЕСА_1 , де знаходиться квартира позивача, за твердженням відповідача газопостачання неможливо поновити через відсутність Договору на технічне обслуговування систем газопостачання та Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, хоча причини, що були підставою для припинення газопостачання усунуті, що підтверджено листом ТОВ «УЮТ-2011», та про що повідомлено відповідача, тобто фактично відновлення газопостачання можливе, однак відповідачем не проведено.

У Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 наголошено, що визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Будучи монополістами у сфері надання послуг із газопостачання постачальники не повинні зловживати своїми правами, відключення споживача від газопостачання можливе лише при наявності законних підстав.

Колегія суддів зазначає, що газопостачання використовується споживачем із метою задоволення власних побутових потреб у газі, а тому безпідставне припинення газопостачання споживачу або відмова у відновленні газопостачання вказує на суттєве порушення та обмеження його побутових потреб, та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

У розглядуваній справі суд першої ністанції, надавши належну оцінку наявним доказам та встановивши, що відповідачем вчинена незаконна бездіяльність щодо відновлення розподілу природного газу до об`єкта побутового споживача ОСОБА_1 за адресою:квартира АДРЕСА_2 , оскільки відповідач не забезпечив відновлення газопостачання позивачу у встановлені п. 6 гл. 7 розділу 6 Кодексу ГРС строки дійшли правильних висновків про наявність підстав для задоволення позову та відшкодування позивачам завданої моральної шкоди.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру моральної шкоди, який визначений судом з урахуванням принципів справедливості, співмірності та ступеню моральних страждань позивача.

Також, врахувавши складення позивачкою Акту-претензії щодо якості надання послуг відповідача від 30 липня 2021 року, зокрема 100 діб без отримання газу, відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3 Мінімальних стандартів та вимог (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції), у разі недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг розподілу природного газу, в тому числі щодо відновлення газопостачання за письмовим зверненням споживача, суд дійшов вірного висновку про стягнення з оператора ГРМ на користь споживача компенсації у розмірах, наведених у додатку 1 до цих стандартів та вимог, тобто в розмірі 200 гривень, шляхом врахування суми відповідної компенсації як авансової плати за послуги розподілу природного газу на наступний розрахунковий період.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 03 травня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста