Справа № 727/474/16-ц
Провадження № 2-ві/727/14/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Макогон А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву позивача про відвід професійного судді Слободян Г.М. в цивільній справі №727/474/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Поліграфсервіс», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору Чернівецька міська рада, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно забудованого нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ТОВ «Поліграфсервіс», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору Чернівецька міська рада, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно забудованого нерухомого майна.

Малолітньою дитиною ОСОБА_3 , законним представником якої є позивач ОСОБА_1 , подано заяву про відвід професійного судді головуючої по справі Слободян Г.М., в якій зазначено, що вона вважає, що суддя Слободян Г. М. не може брати участь в розгляді справи та підлягає відводу з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. .

Такі сумніви у неї виникли з розгляду на наступне.

Суддя Слободян Г.М. винесла ухвалу, якою відмовила щодо повернення до стадії підготовчого судового провадження та не взяла до уваги вищезгадані правові позиції Верховного Суду.

Разом з тим, згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, постанові від 05.10.2022 № 204/6085/20 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» були розроблені Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173. зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.07.1996 року за № 379/1404.

Згідно з Додатком № 4 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, друкарні мають бути розташовані на відстані 50 м від межі території об`єкту.

Принцип 8 Декларації прав дитини проголошує: «Дитина повинна за всіх обставин бути серед тих, хто першими одержують захист і допомогу».

Зі змісту норм Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року можна дійти висновку, що діти не належать до об`єктів права, вони виступають його повноправними суб`єктами. На підтвердження цього положення українське законодавство, а саме Сімейний кодекс України, розглядає дитину як самостійного учасника правовідносин. Законодавство визначає, що неповнолітні й малолітні особи наділені комплексом цивільних прав, серед яких є і майнові, і особисті немайнові. Для їх забезпечення слід наділити дітей також відповідними процесуальними правами.

Передумови участі неповнолітніх і малолітніх у цивільному процесі закладено статтею 129 Конституції України, де вказано, що основними принципами судочинства є рівність усіх учасників перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їх переконливості тощо. Очевидно, що Конституція в цій частині не зазначає обмежень щодо малолітніх та неповнолітніх.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п.1).

Як зазначається у п. 11 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом (п.11).

Крім того, Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголошує: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано».

Отже є тісний зв`язок, між незалежністю і об`єктивною неупередженістю. З цієї причини ЄСПЛ зазвичай розглядає ці дві вимоги разом (Фіндлі проти Сполученого Королівства, п. 73). Принципи, застосовні при визначенні того, чи може «суд» вважатися «незалежним і неупередженим », так само застосовуються до професійних суддів і до присяжних (Хольм проти Швеції, п. 30).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод просила відвести суддю Слободян Г.М. від розгляду справи № 727/474/16-ц.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та слухання заяви були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Розглянувши заяву позивача малолітньої дитини ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_1 (у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Поліграфсервіс», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору Чернівецька міська рада, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно забудованого нерухомого майна) про відвід судді Слободян Г.М., суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Заява про відвід судді подана в строки, передбачені ЦПК України.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з частиною 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, серед іншого є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Так, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 травня 2023 року заяву малолітньої дитини ОСОБА_4 , законним представником якої є позивач ОСОБА_1 , про відвід професійного судді Слободян Г.М. визнано необґрунтованою.

Водночас, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (рішення ЄС від 01.10.1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15.12.2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» та інші).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 2, ч. 1 ст. 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування, практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастіяло Альгар» проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Слід зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦПК України при одноособовому розгляді справи суддя, який розглядає справу, є головуючим у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Даний відвід суд вважає безпідставно заявленим.

Підстави для відводу, викладені позивачем, є суто суб`єктивними, надуманими, необґрунтованими у повному обсязі, є його суб`єктивною думкою та явною незгодою малолітньої дитини ОСОБА_4 , законним представником якої є позивач ОСОБА_1 з керуванням ходу судового засідання головуючою у справі та з прийняттям судових рішень у даній цивільній справі головуючою у справі.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що у своїй заяві позивач не навів аргументованих доводів, які могли б викликати сумніви в об`єктивності і неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи, а даний відвід є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 214, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву малолітньої дитини ОСОБА_4 , законним представником якої є позивач ОСОБА_1 , про відвід професійного судді Слободян Г.М. в цивільній справі №727/474/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Поліграфсервіс», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору Чернівецька міська рада, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинно забудованого нерухомого майна, залишити без задоволення .

Ухвала набирає законної сили с моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. О. Калмикова