Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 191/2789/20

провадження № 61-3303ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монича Михайла Юрійовича, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монича М. Ю., ОСОБА_2 , у якому просив суд визнати недійсним заповіт, складений 15 липня 2016 року ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Моничем М. Ю.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.

07 березня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Юдіна Н. М. надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 рокуу вказаній справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року в справі № 741/1852/17, від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17, від 12 червня 2019 року в справі № 487/10128/14-ц, від 10 липня 2019 року в справі № 686/23256/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 336/5225/18, від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17, від 05 лютого 2020 року в справі № 461/3675/17, від 26 лютого 2020 року в справі № 759/15303/16, від 28 жовтня 2020 року в справі № 523/18181/18, від 15 квітня 2021 року в справі № 759/15556/18, від 28 жовтня 2021 року в справі № 917/103/20, від 04 листопада 2021 року в справі № 904/7181/20, від 14 грудня 2021 року в справі № 921/591/20, від 14 липня 2022 року в справі № 127/4430/18, від 08 вересня 2022 року в справі № 125/1501/20-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також представник заявника подала клопотання про зупинення дії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що для відповідача ОСОБА_2 створюються сприятливі умови для оформлення спадкових прав за заповітом, дійсність якого оскаржується позивачем, що може призвести до необґрунтованої видачі відповідачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності на спадкове майно.

Представник заявника вказує, що у випадку скасування оскаржуваних судових рішень та у випадку отримання спадщини і реєстрації права власності на спадкове майно відповідачем ОСОБА_2 під час касаційного перегляду справи у майбутньому вірогідно заявник змушений буде звертатися до суду з іншим позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину та скасування рішення про реєстрацію права власності на спадкове майно.

У зв'язку з наведеним, з метою недопущення порушення законних прав та інтересів позивача у справі та непородження між сторонами в подальшому нових спорів, адвокат Юдіна Н. М. просить зупинити дію оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Перевіривши доводи клопотання представника заявника, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для зупинення дії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року, якою указане рішення суду першої інстанції залишено без змін, немає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 191/2789/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монича Михайла Юрійовича, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

У задоволенні клопотанняпредставника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юдіної Наталії Миколаївни про зупинення дії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко