Справа № 727/3361/23
Провадження № 4-с/727/8/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Дмитрюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , де заінтересованими особами виступають Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шаргало Анжеліка Валеріївна на незаконні дії державного виконавця (в порядку ст.ст.447-453 ЦПК України), -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дорошенко О.О. звернувся до суду зі скаргою, де заінтересованими особами виступають АТ КБ «ПриватБанк», старший державний виконавець Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шаргало А.В. на незаконні дії державного виконавця (в порядку, передбаченому ст.ст.447-453 ЦПК України).

Посилається на те, що старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Шаргало А.В. 06 березня 2023 року було розглянуто заяву стягувача АТ КБ «ПриватБанк» та виконавчий лист №2-1157 виданий 08.08.2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці щодо виселення ОСОБА_1 з житлового будинку, на підставі чого державним виконавцем було прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження ВП №71177802.

Зазначає, що згідно із зазначеною заявою представника стягувача АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документу не пропущено у зв`язку з тим, що тривав процес виселення неповнолітніх дітей та відстрочення виконання рішення в частині виселення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тобто, на думку стягувача, процесуальні строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинули.

Представник позивача стверджує, що виконавчий лист був повернутий стягувачу 16.06.2017 року на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, трирічний строк пред?явлення виконавчого листа до виконання сплинув ще 16.06.2020 року.

Вказує, що стягувач не звертався до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Вважає хибним твердження стягувача, які викладені у вказаній заяві представника стягувача АТ КБ «ПриватБанк», спрямованій державному виконавцю відносно того, що стягувач не міг своєчасно пред?явити виконавчий лист до виконання, враховуючи й те, що тривав процес виселення неповнолітніх дітей, оскільки належних доказів вчинення таких дій щодо виселення дітей стягувачем державному виконавцю не надавалось. При цьому, процес виселення неповнолітніх не має відношення саме до боржника ОСОБА_1 .

Стверджує, що державним виконавцем не було перевірено чи вищевказані обставини відповідають дійсності.

Вказує, що 24 березня 2023 року заявник ОСОБА_1 поштою отримала від старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Шаргало А.В. копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №71177802 від 06.03.2023 року, а тому вважає що строки на подання скарги згідно ст.449 ЦПК України є пропущеними заявницею з поважних причин, що являється підставою для поновлення судом зазначеного 10-ти денного процесуального строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №71177802 від 06.03.2023 року.

На основі викладеного, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Дорошенко Олександр Олександрович просить суд поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2023 року ВП №71177802; визнати незаконними дії старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шаргало Анжеліки Валеріївни та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №71177802 від 06.03.2023 року.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, однак до початку розгляду справи по суті спрямували до суду заяву, відповідно до якої просили суд розглянути скаргу у їх відсутності. Також, зазначили, що строк пред`явлення виконавчого листа пропущено, а тому державним виконавцем було неправомірно відкрито виконавче провадження. Просили суд вимоги скарги задовольнити у повному обсязі.

Представник стягувача АТ КБ «ПриватБанк» - Беженар І.М. в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, підтримала обставини зазначені у відзиві на скаргу. Просила суд відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Також, згідно поданого до суду вищевказаного відзиву на скаргу представник стягувача вказує, що виконавчий лист №2-1157 від 18 червня 2012 року було повернуто 10.11.2015 року. Причиною для повернення даного виконавчого листа був факт встановлення проживання у предметі іпотеки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_1 її неповнолітніх дітей ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Стверджує, що вищенаведена обставина виключала можливість виконання відповідного рішення суду.

Вказує, що виконати вказане рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.06.2012 року було не можливо також у зв`язку із тим, що 07.06.2014 року вступив у силу Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який втратив чинність лише 21.04.2021 року.

Вказує, що зазначена заборона на звернення стягнення на предмет іпотеки мала тимчасовий характер, а тому вважає, що саме поняття «мораторій» i є відстроченням виконання зобов`язання.

Стверджує, що державний виконавець Шаргало А.В. діяла правомірно, а тому просить суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шевчук В.А. в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву відповідно до змісту якої просив суд розглянути справу у його відсутності, вимоги скарги вважає необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні вимог зазначеної скарги.

Крім цього, згідно спрямованого до суду відзиву на скаргу вказує, що строки звернення стягнення на предмет іпотеки були зупинені у зв`язку із дією Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який втратив чинність лише 21.04.2021 року.

На основі викладеного просить суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці по справі №2-1157/12 від 18.06.2012 року в рахунок погашення заборгованості за договором СVHMG103370067 від 01.08.2007 р. в розмірі 70684,50 Доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27 лютого 2012 року складає 564542,96 грн. звернуто стягнення на предмет застави, а саме: житловий будинок літ А загальною площею 38,10 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" судові витрати в сумі 3219,00 гривень та 107,30 гривень за виселення.

23.08.2012 року по вказаній цивільній справі Шевченківським районним судом м. Чернівці був виданий стягувачу виконавчий лист №2-1157/12 від 18.06.2012 року (а.с.7, 47-48).

10.11.2015 року постановою державного виконавця було повернуто стягувачеві виконавчий лист №2-1157/12 від 10.11.2015 року на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції яка була чинна на той час (а.с.49).

16.06.2017 року виконавчий лист №2-1157/12 від 18.06.2012 року був повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується копією вищевказаного виконавчого листа №2-1157/12 від 18.06.2012 року.

У відповідності до вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом.

Згідно частин 1-2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в силу зазначеної частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинули ще 16.06.2020 року.

Разом з тим, 06.03.2023 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шаргало А.В. було відкрито виконавче провадження (ВП №71177802) (а.с. 4).

При цьому, відомостей відносно того, що стягувач звертався до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та судом були поновлені вищевказані строки матеріали справи не містять.

Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки, як вбачається з матеріалів скарги, строк на пред`явлення виконавчого листа не було поновлено, в передбаченому законом порядку, то суд приходить до висновку, що відкриття виконавчого провадження №71177802 відбулося вже поза межами строку для пред`явлення виконавчого листа №2-1157/12 від 18.06.2012 року до виконання, а тому дії державного виконавця Першого відділу ДВС у м.Чернівці Першого відділу ДВС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шаргало А.В. слід визнати неправомірними.

При цьому, судом не береться до уваги твердження представника стягувача та представника Першого відділу ДВС у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відносно того, що строки пред`явлення виконавчого листа до виконання були відстрочені у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки таке відстрочення не передбачено Законом.

Крім цього, судом також не береться до уваги посилання представника стягувача відносно того, що виконати рішення Шевченківського суду м. Чернівці від 18.06.2012 року було неможливо, враховуючи й те, що разом із боржником ОСОБА_1 в житловому приміщенні, що являється предметом іпотеки, проживали її неповнолітні діти ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки такі обставини можуть являтися підставою для поновлення процесуального строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання. Водночас, зазначена обставина ніяким чином не зупиняє строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Щодо поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку для подання скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2023 року ВП №71177802 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.а) ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, згідно долученої до матеріалів справи представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Дорошенко О.О. копії конверту (а.с.5) та трекінгу поштового відправлення вказаного конверту (а.с.6) ОСОБА_1 24.03.2023 року отримала копію зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №71177802) від 06.03.2023 року

Враховучи зазначене, суд вважає за можливе поновити пропущений заявником ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця, оскільки як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова державного виконавця нею була отримана лише 24.03.2023 року, а тому суд вважає наведені заявником причини пропуску строку для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця поважними.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 14 жовтня 2010 року (справа «Щокін проти України») зазначив, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.4, 18, 28, 74 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.03.2023 року ВП №71177802.

Вимоги скарги ОСОБА_1 , де заінтересованими особами виступають Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», старший державний виконавець Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ Шаргало О.В. на незаконні дії державного виконавця (в порядку ст.ст.447-453 ЦПК України) задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Шаргало Анжеліки Валеріївни та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №71177802 від 06.03.2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

З повним текстом ухвали суду учасники справи можуть ознайомитись 05 травня 2023 року.

Суддя: