ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

05 травня 2023 року

м. Харків

справа № 626/2904/21

провадження № 22-з/818/53/23

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши заяву представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Сімейко Артура Миколайовичапро відвід головуючого судді Яцини В.Б. та судді колегії Бурлака І.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

установив:

У провадженні Харківського апеляційного суду (головуючий суддя Яцина В.Б., судді колегії Бурлака І.В., Мальований Ю.М.) знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

21 квітня 2023 року представником відповідача адвокатом Сімейка А.М. подано електронною поштою та 01 травня 2023 року звичайним поштовим зв`язком заява про відвід суддів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2023 року відвід колегії суддів Яцини В.Б. та Бурлака І.В. визнано необґрунтованим, заяву передано для визначення судді в порядку статті 33 ЦПК України з метою вирішення заяви про відвід.

Заява мотивована тим, що за період з 2017 року Красноградським районним судом розглянуто шість різних цивільних справ предметом спору був один і той самий договір оренди землі та додатки до нього. Вказує, що основний договір від 08.12.2016 року №2 як і додаткові угоди до нього укладено в простій письмовій формі та ніколи в нотаріальному порядку не посвідчувався. Харківським апеляційним судом розглядались дві справи № 626/783/17 та № 626/686/19 та постановами цих справах на думку адвоката Сімейка А.М. встановлено, що договір оренди землі від 08.12.2016 року № 2 укладено в простій письмовій формі. Зазначив, що Харківський апеляційний суд у складі головуючого Яцини В.Б. та судді колегії Бурлака І.В. при розгляді третьої справи № 626/1264/20 у постанові від 07.07.2021 року зазначили, що оскільки основний договір оренди укладено у нотаріальній формі, а додаткова угоди до нього у простій письмовій формі та додаткова угода є нікчемною в силу приписів ст. 654 ЦК України. Вказує, що судді Яцина В.Б. та Бурлака І.В. шляхом певних маніпуляцій та підміни понять, всупереч преюдиціальності встановлених обставин, штучно створили вигадані обставини щодо нотаріального посвідчення договору та виходячи з вигаданих обставин, відхилили апеляційну скаргу, визнавши нікчемною додаткову угоду від 03.03.2017 року, на умови якої вони посилалися як на підставу своїх заперечень. На думку заявника висновок про те, що договір оренди землі від 08.12.2016 №2 укладено в нотаріальній формі, зроблено внаслідок умисних та цілеспрямованих дій, направлених на фальсифікацію обставин та матеріалів цивільної справи на користь ОСОБА_4 . Посилається на те, що дана справа є п`ятою справою з приводу договору оренди землі від 08.12.2016 року № 2 з урахуванням додаткових угод, зважаючи на те, що раніше суддя Яцина В.Б. при розгляді справи № 626/1264/20 предметом спору у якій є також питання, які витікають із вказаного договору оренди землі, дійшов певних висновків, які ґрунтуються на відвертому спотворенні та відвертій фальсифікації матеріалів і обставин справи то на переконання представника відповідача при розгляді даної справи судді Яцина В.Б. та Бурлака І.В. не зможуть відмежуватися від власних висновків, зроблених у справі 626/1264/20 та будуть діяти на користь апелянта ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Доводи заяви про відвід зводяться до незгоди заявника щодо допустимості суддів Яцини В.Б. та Бурлаки І.В. до участі у дійсній справі, оскільки зазначеним суддям вже відомі обставини цієї справи з іншої справи, що перебувала в проваджені суду, що може наперед сформувати у них думку до розгляду цієї справи по суті. Зазначене свідчить про упередженість суддів та є підставою для їх відводу.

Судова колегія вважає що наведені представником позивача обставини не викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів при розгляді даної цивільної справи, з огляду на наступне.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21).

Таким чином, участь суддів Яцина В.Б. та Бурлака І.В. під час розгляду іншої цивільної справи не свідчить про їх упередженість під час розгляду дійсної справи в якій судом будуть встановлені конкретних обставин справи, наведені мотиви судового рішення та правова кваліфікація спірних відносин. Зазначене свідчить про відсутність законних підстав для їх відводу. Тому заяву про відвід слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ФОП ОСОБА_1 адвоката Сімейко Артура Миколайовичапро відвід головуючого судді Яцині В.Б. та судді колегії Бурлака І.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук