Справа № 468/1666/21-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

20.03.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., за участю секретаря Плужник К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторія Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обгрнутування позовних вимог в позові зазначив, що у жовтні 2021 року він отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 111379,76 грн., на підставі виконавчого напису, вчиненого 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною за реєстровим номером 2480.

З вказаним виконавчим написом позивач не згоден, вважає, що його було видано безпідставно, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимога щодо стягнення з нього заборгованості, на його думку, не є безспірною, з огляду на те, що він не отримував документів з приводу заборгованості. Крім того, в обгрунтування своїх вимог зазначив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 визнана нечинною постанова КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами, при цьому зазачив, що з відповідачем нотаріально посвідчених кредитних договорів не укладав.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 16.07.2021 року реєстраційний № 2480, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення заборгованості, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем надано відзив, яким просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що вчинення виконавчого напису нотаріусом було здійснено з дотриманням вимог діючого законодаства. За виконавчим написом було стягнуто заборгованість, яка виникла на підставі укладеного 04.12.2018 року між позивачем та Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитним договором №Р20.21847.004616141. Позивачу направлялось повідомлення про наявність заборованості та необхідність її погашення, вимога щодо стягнення з нього заборгованості є безспірною, нотарісу було надано всі необхідні документи для вчинення викоанвчого напису, перелік яких передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 22.02.2017 року. Спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом під час дії постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою передбачалось можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на підставі кредитних договорів, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, якою визнано нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року №662, не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова КМУ від 26.11.2014 року №662 та на даний час не скасовано державну реєстрацію вищевказаної постанови №662.

Ухвалою від 16.12.2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2480, вчиненого 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк».

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 17.12.2021 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення). Відзив на позов одночасно містить клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Пояснень від неї не надходило.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Довгань Вікторія Володимирівна у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Пояснень від неї не надходило.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2021 року; копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 22.09.2021 року; копію виконавчого напису від 16.07.2021 року за реєстровим №2480; копію вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.06.2021 року; копію довідки-розрахунку заборгованості від 07.06.2021 року; копію опису вкладення в цінний лист від 11.06.2021 року; копію згуртованих поштових відправлень; копію виписки; поштове відстеження), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову.

Судом встановлено, що 04.12.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та позивачем було укладено кредитний договір №Р20.21847.004616141, згідно умов якого останнім було отримано кредит на умовах, визначених договором, який було укладено в простій письмовій формі.

16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2480, яким нотаріусом запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Р20.21847.004616141 від 04.12.2018 року. Стягнення заборгованості проведено за період з 04.02.2020 року по 07.06.2021 року. Загальна сума становить 111379 грн. 76 коп. (з яких 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису).

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження 13.09.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що він був вчинений нотаріусом на підставі п.2 вказаного вище Переліку.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачена можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлені такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.01.2019 року по справі №910/13233/17 Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Також слід зазначити висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17, згідно яких Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, -через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

З вищенаведеного вбачається, що починаючи з 22 лютого 2017 року (набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14) кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

В свою чергу стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано оригінал саме нотаріально посвідченого кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний кредитний договір було укладено лише в простій письмовій формі, а тому не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналіз досліджених судом обставин дає підстави для виснову щодо порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, а відтак відсутності законних підстав у нотаріуса для його вчинення, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача з приводу того, що спірний виконавчий напис було вчинено нотаріусом під час дії постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою передбачалось можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що не були нотаріально посвідчені, суд відхиляє та не бере їх до уваги, оскільки вони спростовуються вище наведеним висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17 про те, що постанова № 662 втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі сумі 908 грн. 00 коп. - за подачу позову та 454 грн. 00 коп. - за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1362 грн. 00 коп.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10-13, 81,258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною від 16 липня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №2480 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Р20.21847.004616141 від 04.12.2018 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» (місцезнаходження: вул. Валова, буд. 11, м. Львів, 79008, ідентифікаційний код 19390819).

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна ( АДРЕСА_2 );

приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської обалсті Довгань Вікторія Володимирівна (вул. Нікольска, 19, офіс 4, м. Миколаїв, 54001).

Повне судове рішення складене 20.03.2023 року.

СУДДЯ: