Провадження № 2/344/1121/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

14 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Атаманюка Б.М.

секретаря судового засідання Стефанець Г.Я.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом адвоката Івасишин Зоряни Зорянівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Івасишин З.З., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 28.12.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позов обгрунтований тим, що 01.02.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у сумі 62400 грн. Відповідно до умов укладеного договору, кошти відповідач зобов`язувався повернути до 01.02.2023 р. Повернення позики повинно було відбуватися частинами відповідно до графіку зазначеному у п.1 договору позики. Позивач ОСОБА_1 20.05.2022 р. направив відповідачу ОСОБА_2 лист попередження про дострокове розірвання договору позики, у разі не погашення заборгованості за договором позики. Однак відповідач умови договору не виконує, жодного платежу із повернення боргу ним здійснено не було. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути із відповідача заборгованість згідно договору позики у сумі 62400 грн., судові витрати на сплату судового збору сумі 992.40 грн., та витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 14.03.2023 р. не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від його представника адвоката Івасишин З.З. 09.02.2023 р. до суду надійшла заява в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та представника, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 14.03.2023 р. повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через оголошення на офіційносу вебсайті Судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від виконання зобов`язання, в силу положень ст. 525 ЦК України, не допускається.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Судом встановлено, що 01.02.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів у сумі 62400 грн. Відповідно до п.2 вказаного договору грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником під час підписання цього договору. Підписання цього договору сторонами є підтвердженням передачі грошових коштів позикодавцем та їх прийняття позичальником. Відповідно п. 3 укладеного договору кошти відповідач ОСОБА_2 зобов`язувався повернути до 01.02.2023 р. Повернення позики повинно було відбуватися частинами відповідно до графіку зазначеному у п.1 договору позики (а.с.8).

Взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач ОСОБА_2 у встановлений договором строк не виконав, позику не повернув.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

З огляду на те, що договір позики підтверджує боргове зобов`язання відповідача перед позивачем, містить умови отримання позичальником в борг грошових коштів із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів, визначає відповідальність позичальника за прострочення виконання зобов`язань, а також враховуючи, що такий договір посвідчує факт передання грошової суми позичальнику, тому вимоги позивача щодо стягнення тіла позики у сумі 62400 грн. підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з ч.ч. 1-2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., який був сплачений позивачем при поданні позову (а.с.1).

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1064 ЦК України, та керуючись керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133,137,141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов адвоката Івасишин Зоряни Зорянівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 01.02.2022 р. у сумі 62 400 (шістдесят дві тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , - витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення виготовлено та підписано 16.03.2023 р.

Суддя Богдан АТАМАНЮК