Справа №: 343/494/23
Провадження №: 2-о/0343/42/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання дружини та чоловіка за однією адресою, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявниця просить ухвалитирішення яким встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченкове, Долинського району, постійно проживав разом з нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, і все майно, яке було у нього та всі його речі, якими він користувався за життя перейшли в її володіння та користування і вона фактично прийняла спадщину. Спадкоємцями по закону також є батьки її покійного чоловіка, сторони у справі, однак вони не подавали заяви про прийняття спадщини та не бажають цього робити і на далі. Спору майнового чи не майнового характеру у них немає.

Однак при подачі документів для прийняття спадщини до нотаріальної контори нотаріус в усній формі вказала на те, що їй необхідно надати довідку про те, що на день смерті чоловіка вони були зареєстровані разом з ним за однією адресою, або рішення суду про те, що на день смерті чоловіка вони проживали за однією адресою. Вона такої довідки надати нотаріусу не змогла, оскільки на день смерті, чоловік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на це, вказала, що вони з чоловіком хоч і зареєстровані за різними адресами, але фактично проживали за однією адресою - АДРЕСА_1 .

З 2000 року і до самої смерті ОСОБА_4 проживав разом з нею та їх сином за адресою АДРЕСА_1 , але, з огляду на певну сукупність об`єктивних причин, її чоловік не зареєстрував своє місце проживання за цією адресою.

За таких обставин вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 , а судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом.

Представник заявниці адвокат Ільницький Я.І. (ордер серії ІФ №008537 а.с.14) в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримав, зіславшись на вищезазначені обставини, просив заяву задоволити.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечили проти встановлення факту постійного проживання їх сина та чоловіка заявниці, ОСОБА_4 , який був зареєстрований у належному їм будинку по АДРЕСА_2 , на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 з дружиною ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 . Також вони заявили, що після смерті сина не претендували та на даний час не претендують на спадщину, яка відкрилась.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, пояснення заінтересованих осіб, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного:

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявників встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини , має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.05.2021 підтверджує, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилася спадщина за Законом.

Заявниця ОСОБА_1 , як подружжя, який спадкодавця пережив, у першу чергу має право на спадкування за законом.

Родинні відносини між померлим ОСОБА_4 , та заявницею ОСОБА_1 , підтверджується копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Заявниця ОСОБА_1 , з метою отримання права на належне їй спадкове майно, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак приватний нотаріус їй повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за Законом немає можливості, оскільки з представлених документів не вбачається , що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому не вважається такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_1 , необхідно звернутися в суд для встановлення факту проживання її з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком

не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що

спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

У відповідності до копії витягу №73 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Як встановлено в судовому засіданні , спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак тривалий час і до самої смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав разом із свою сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт проживання ОСОБА_4 разом із дружиною ОСОБА_1 ,та сином ОСОБА_7 підтверджується також копією акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин гр. ОСОБА_1 , 1982р.н. від 08.02.2022 , відповідно до якого, перевіркою встановлено , що її покійний чоловік, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /з №468 від 26.05.2021 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживав зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду пояснила, що вони з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували в дружніх відносинах. Їх товариш ОСОБА_4 , до дня смерті проживав разом з сім`єю: дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 .

Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину за законом.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті останнього, надасть змогу заявниці реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 256, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання дружини та чоловіка за однією адресою - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: