Справа №701/26/23
Номер провадження2/701/69/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального Підприємства «Комунальник-М» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

На підставу своїх вимог спирається на те, що у період з 10 серпня 2021 року по 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 знаходилась у трудових відносинах, на посаді головного бухгалтера з КП «Комунальник - М».

20 жовтня 2022 року, на підставі ст. 38 КЗпП України позивач була звільнена з даного підприємства за власним бажанням.

Приводом для її звільнення послужило те, що відповідач не виконував законодавства про працю, умови колективного та трудового договору.

Зазначене підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Звільнення позивача з КП «Комунальник - М» підтверджено наказом відповідача від 20.10.2022 р. № 152 ОС, яким було передбачено проведення остаточного розрахунку та виплата компенсації за невикористану відпустку та який відповідачем не виконано.

У відповідності до наказу відповідача від 30.08.2021р. № 1012 ОС - ОСОБА_1 , головний бухгалтер КП «Комунальник - М», без звільнення її від основної роботи, обумовленої трудовим договором, доручено виконання додаткової роботи на умовах суміщення з посадою економіста із щомісячною доплатою в розмірі 50% посадового окладу вакантної посади економіста починаючи з 01.09.2021 р.

Оскільки в день її звільнення відповідач розрахунків не провів, як то передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, письмово не повідомив перед виплатою заборгованості із заробітної плати та не надав на її неодноразові вимоги довідок із заборгованості по заробітній платі та кошти за невикористані відпустки, позивач змушена була укласти договір про надання правової допомоги з адвокатом, який звернувся до відповідача в листопаді 2022 року із відповідним запитом.

У відповіді на запит адвоката від 10.12.2022 р. відповідач надав наказ від 20.10.2022 р. № 152 ОС про її звільнення, довідку, у відповідності до якої заборгованість по заробітній платі головного бухгалтера ОСОБА_1 , станом на 21.11.2022 р. за липень-жовтень 2022 року становить 96632,95 грн.; довідку, у відповідності до якої заборгованість по заробітній платі економіста ОСОБА_1 , станом на 21.11.2022 р. за липень - вересень 2022 року становить 17654,79 грн.; довідку, у відповідності до якої ОСОБА_1 , нараховано компенсацію за невикористану відпустку в сумі 30821,35 грн.

27.12.2022 р., в порядку досудового врегулювання спору, позивачем відповідачу надіслана претензія, яку відповідач отримав 27.12.2022р. і у якій позивач вимагала: терміново виплатити її заборгованість із зарплати головного бухгалтера та економіста КП «Комунальник - М», а також компенсацію за невикористану відпустку в сумі 145109,09 грн., терміново виплатити позивачу заборгованість КП «Комунальник - М» перед позивачем у зв`язку з несвоєчасним розрахунком із заборгованості по заробітній платі головного бухгалтера та економіста у загальній сумі 78113,12 грн., що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 06.01.2023 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

В ході розгляду даної справи позивачка декілька раз змінювала позовні вимоги як в бік зменшення так і в бік збільшення їх та остаточно просила стягнути з відповідача на її користь:

- середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 52501,12 грн. - за головного бухгалтера та 14805,28 грн. за економіста, всього 67306,4 грн.;

- донарахувати до першого судового засідання, з дня подачі позову, з 06.01.2023 р. по 17.01.2023 р. 8 робочих днів за час затримки розрахунків Відповідачем, які помножити на 937,52 грн., - середньоденна заробітна плата головного бухгалтера КП «Комунальник - М» Дишлюк В.Л. = 7500,16 грн.;

- донарахувати до першого судового засідання, з дня подачі позову, з 06.01.2023р. по 17.01.2023 р. 8 робочих днів за час затримки розрахунків Відповідачем, які помножиш на 264,38 грн., - середньоденна заробітна плата економіста КПІ «Комунальник - М» Дишлюк В.Л. = 2115,04 грн.

- донарахувати місячний строк прогнозованого розгляду справи в суді з 17.01.2023 р. по 17.02.2023 р. 24 робочих дні за час затримки розрахунків Відповідачем, які помножити на 937,52 грн., - середньоденна заробітна плата головного бухгалтера КП «Комунальник - М» ОСОБА_1 = 22 500,48 грн.;

- донарахувати місячний строк прогнозованого розгляду справи в суді з 17.01.2023 р. по 17.02.2023 р. 24 робочих дні за час затримки розрахунків Відповідачем, які помножити на 264,38 грн., - середньоденна заробітна плата економіста КП «Комунальник - М» Дишлюк В.Л. = 6 345,12 грн.

67306,4 грн. +7500,16 + 2115,04 + 22500,48 +6345,12 = Всього 105767,2 грн.

- 30000 грн. моральної шкоди;

- 21500 грн. судових витрат затрачених на правничу (правову) допомогу.

- компенсацію за невикористану відпустку в сумі 30821,35 грн.

Загальна сума остаточних позовних вимог - 188088,55 грн.

Представник позивача, в судовому засіданні остаточні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, на посаді головного бухгалтера в період з 10 серпня 2021 року по 20 жовтня 2022 року, до поки, на підставі ст. 38 КЗпП України не була звільнена з даного підприємства за власним бажанням, відповідно до наказу від 20.10.2022р. № 152 ОС, яким було передбачено проведення остаточного розрахунку та виплата компенсації за невикористану відпустку.

У відповідності до наказу відповідача від 30.08.2021р. № 1012 ОС, - позивачці ОСОБА_1 , головному бухгалтеру КП «Комунальник - М», без звільнення її від основної роботи, обумовленої трудовим договором, доручено виконання додаткової роботи на умовах суміщення з посадою економіста із щомісячною доплатою в розмірі 50% посадового окладу вакантної посади економіста з 01.09.2021 року.

22.11.2022р. вих. № 147 відповідачем було надано довідки на адвокатський запит адвоката Колесника І.В. від 16.11.2022р., в яких вказувалась сума заборгованості станом на 21.11.2022р. по заробітній платі позивачки на посаді головного економіста в сумі 17654,79 грн. та головного бухгалтера в сумі 96632,95 грн. на загальну суму 114287,74 грн. Також було надано довідку про нараховану суму компенсації за невикористану відпустку за період роботи з 21.08.2021р. по 20.10.2022р. в сумі 30821,35 грн. Дана довідка носить інформаційний характер та підтверджувала нарахування відповідної суми (без вирахування сум податків). Сума до отримання становила після відрахування податків (ПДФО 18% 5547,84грн, військовий збір 1,5%-462,32 грн., профвнески 1% - 308,21 грн.) 24502,98 грн. і була відображена у довідці про заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера у загальній сумі за жовтень 2022р. В жовтні 2022 року доплата ОСОБА_1 за виконання обов`язків головного економіста за сумісництвом не нараховувалась, оскільки такі нею вже не виконувались, що знайшло своє відображення в розрахункових листах. За період з 22 листопада 2022 року по 18 січня 2023 року ОСОБА_1 було виплачено заборгованість по заробітній платі на загальну суму 112732,03 грн., а саме:

-3000,00 грн. заробітна плата за липень 2022р. (виплата проведена 30.11.2022р.),

-3500,00 грн. заробітна плата за липень 2022р. (виплата проведена 08.12.2022р.),

-6500,00 грн. заробітна плата за липень 2022р. (виплата проведена 24.12.2022р.),

-12902,67 грн. заробітна плата за липень 2022р. (виплата проведена 18.01.2023р.),

-24087,17 грн. заробітна плата за серпень 2022р. (виплата проведена 18.01.2023р.),

-28796,55 грн. заробітна плата за вересень 2022р. (виплата проведена 18.01.2023р.),

-33945,64 грн. заробітна плата за жовтень 2022р. та компенсація за невикористану відпустку, нарахована у жовтні 2022р. при звільненні (виплата проведена 18.01.2023р.).

23 грудня 2022 року було виплачено лікарняні, нараховані у жовтні 2022р. в сумі 1555,70 грн. Відповідні кошти фінансувались з Фонду соціального страхування (починаючи з 6-го календарного дня лікарняного) і надійшли на рахунок для соціальних виплат підприємства 23 грудня 2022р. Дана сума не є заборгованістю по заробітній платі відповідача, але для повного відображення заборгованості перед позивачкою була включена у довідку про заборгованість по заробітній платі головного бухгалтера у загальній сумі за жовтень 2022 року.

Таким чином, загальна сума виплат за вказаний період становить 114287,73 грн.

Станом на 18.01.2023 року всі зобов`язання відповідача перед позивачкою щодо заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку виконані, заборгованість по цих виплатах погашена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за увесь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Фактичний розрахунок по заробітній платі був здійснений 18.01.2023 року, тому розрахунок середнього заробітку має проводитися з 21.10.2022р. по 18.01.2023 року.

Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача з посади головного бухгалтера, з врахуванням дата звільнення 20 жовтня 2022 р., дня фактичного розрахунку 18 січня 2023 р. та середньоденної заробітної плати 937,52 грн. становить:

МісяцьКількість робочих днівСередньоденний заробітокСередній заробіток
Жовтень7937,52 грн.6562,64 грн.
Листопад22937,52 грн.20625,44 грн.
Грудень22937,52 грн.20625,44 грн.
Січень12937,52 грн.11250,24 грн.
Всього:59063,76 грн.

Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача з посади економіста, з врахуванням дата звільнення 20 жовтня 2022 р., дня фактичного розрахунку 18 січня 2023 р. та середньоденної заробітної плата 264,38 грн. становить:

МісяцьКількість робочих днівСередньоденний заробітокСередній заробіток
Жовтень7264,38 грн.1850,66 грн.
Листопад22264,38 грн.5816,36 грн.
Грудень22264,38 грн.5816,36 грн.
Січень12264,38 грн.3172,56 грн.
Всього:16655,94 грн.

А разом середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача становить 75719,70 грн. та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування морально шкоди підлягають:

?Наявність такої шкоди;

?Протиправність діяння її заповідача;

?Наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача;

?Наявність вини заподіювача у її заподіянні.

Необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у якій грошовій сумі чи у якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 4,5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам надано роз`яснення, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачем не доведено в чому саме конкретно полягали його моральні страждання, в чому виразилися та чим підтверджуються.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи загальні засади цивільного законодавства, справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), що відповідає вимогам ч. 3 ст. 23 ЦК України, враховуючи тривалість не проведення повного розрахунку відповідача з позивачкою, обставини, за яких позивачка зазнала моральних страждань, та те, що позивачка працювала на підприємстві відповідача, обіймаючи одну з керівних посад, в коло службових обов`язків якої, окрім іншого, входило і вжиття заходів щодо забезперечення роботи підприємства, направлених на своєчасну виплату заробітньої плати, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. Доказів заподіяння моральної шкоди у більшому розмірі суду не надано, а тому вимоги позивачки в даній частині позову підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-6 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження розміру судових витрат на надання правової допомоги в розмірі 21500 грн. представник позивача надав копію договору «про надання правової (правничої допомоги)» у цивільній справі), копію акту про здачу приймання виконаних робіт та копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 21500 грн. за надану правову допомогу.

Представник відповідач подав до суду заяву в якій клопотав про зменшення розміру витрати на правову допомогу, оскільки справа є малозначною, тому розмір судових витрат на оплату правової допомоги є необґрунтованим.

Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу до 6000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, установленого за звернення позивача до суду з такою вимогою, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 97, 115-117, 233, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 12, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального Підприємства «Комунальник-М» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального Підприємства «Комунальник-М» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 75719,70 грн.

Стягнути з Комунального Підприємства «Комунальник-М» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнути з Комунального Підприємства «Комунальник-М» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 6000 грн.

В решті частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Комунального Підприємства «Комунальник-М» на користь держави судові витрати, які складаються з витрат із сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне Підприємства «Комунальник-М», , юридична адреса: вул. Соборна, 169, смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, 20101.

Повне рішення суду складене 17.03.2023р.

Суддя В.Л. Маренюк