БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/509/22
провадження № 2/361/937/23
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

14 березня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У січні 2022 року до суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який є братом позивачу, який не проживає в житловому приміщенні з 2000 року, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей у будинку немає. За таких обставин, ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 22).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. ОСОБА_1 надала пояснення, що відповідач проживає у своєму будинку в селі Гоголів, Броварського району Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Із свідоцтва про право власності встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в рівних долях.

Відповідно до договору дарування частки квартири від 16 січня 2020 року, що завірений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Савера Л.Л., ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 , передала у власність ОСОБА_1 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 16.01.2020 року, видно, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить квартира, у розмірі частки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору дарування частки квартири від 26 жовтня 2021 року, що завірений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Савера Л.Л., ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 26.10.2021 року, видно, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить квартира, у розмірі частки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З витягу №1.12.3-15/15983 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що зареєстровано 5 осіб.

Із акту про фактичне проживання, складеного депутатом Великодимерської селищної ради, ОСОБА_7 від 07 грудня 2021 року, видно, що ОСОБА_2 не зареєстрований, але дійсно проживає за адресою АДРЕСА_3 з 2000 року і донині.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 14 грудня 2021 року, складеного депутатом Батюком Сергієм Івановичем, та підписаного сусідами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 мешкають: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засідання пояснив, що є чоловіком позивача. Брат дружини відповідач, не проживає у квартирі вже більше двох років, має свій будинок. За квартиру комунальні послуги не сплачує, у квартирі проживає позивач з чоловіком та двоє дітей. Відповідача не бачив років п`ять, а в квартирі бачив років десять назад.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Матеріалами справи встановлено, що будинок знаходиться у власності позивача, права власності на будинок чи його частку у відповідача не має, у будинку зареєстрований, однак, вже більше двадцяти років там не проживає, не користується ним як своїм житлом, його речі у будинку відсутні, витрат на утримання будинку відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Петришин