Справа № 161/2435/23 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-з/802/37/23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про надання роз`яснення судового рішення та ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування інформації, захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14 лютого 2023 року звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про порушення особистого немайнового права, про спростування недостовірної інформації з документу - 1, про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2023 року вищевказану позовну заяву визнано неподаною та повернено позивачу на підставі ст. 183 ЦПК України.

До Волинського апеляційного суду 21 березня 2023 року надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 на зазначену ухвалу, просив її скасувати, справу передати в Луцький міськрайонний суд для відкриття провадження і продовження судового розгляду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позивач ОСОБА_1 01 травня 2023 року подав заяву про «додаткове рішення суду по справі № 161/2435/23 на постанову Волинського апеляційного суду від 20.04.2023 року», яка обґрунтована тим, що жодної конкретики, поважної причини для відмови в постанові не вбачає, наведені судом підстави є помилковими та недостовірними, казуїстика суджень є незаперечною. Вбачає у цьому навмисну відмову у гарантованому судовому захисті його порушених прав та обов`язку судочинства. Не зрозумілим є питання, пов`язані із розглядом справи без виклику сторін та розглядом справи по суті, причинами відмови. Суд прийняв рішення, що є найбільш невигідне позивачу. Потребують спростуванню як недостовірні та є перекручуванням твердження суду про невиконання ним вимог ухвали від 16 лютого 2023 року та щодо невказання ним назви та дати «документу 1», в якому міститься інформація, яка на його думку є недостовірною. Суд не надав оцінки жодному наведеному ним аргументу. В заяві від 21 березня 2023 року він конкретизував поставлені вимоги суду за ухвалою від 07 березня 2023 року, відповів на поставлені вказівки обґрунтовано та в міру права, змістовно для проведення судового розгляду по суті. Йому безпідставно відмовлено у касаційному оскарженні, порушено матеріальна та процесуальне право. Вважає, що суд помилково виніс постанову про залишення апеляційної скарги без задоволення та без належних на те підстав. Установлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, що виконується під час розгляду справи, а не одноособовим розглядом складного судового спору, який є необ`єктивним та упередженим. Просить «надати роз`яснення, ухвалити додаткове рішення суду щодо позовних вимог ОСОБА_1 про ганебне перекручування фактів порушень матеріального та процесуального права та завбачити спосіб захисту порушених прав і свобод належно. Прийняти рішення найбільш вигідне позивачу».

До апеляційного суду заперечення відповідача ОСОБА_2 на вищевказану заяву не надходили.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

За ч. ч. 3, 4 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги позивача здійснювався за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження, питання про роз`яснення судового рішення та ухвалення додаткового рішення у цій справі має вирішуватись в порядку, передбаченому для ухвалення додаткового рішення. У суду немає необхідності викликати учасників справи в судове засідання для вирішення таких питань.

Вивчивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що заява позивача про роз`яснення судового рішення та ухвалення додаткового рішення у цій справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що судове рішення підлягає роз`ясненню, коли воно зумовлено нечіткістю за змістом, є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілими, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Розглядаючи заяву позивача ОСОБА_1 в частині роз`яснення рішення, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини постанови Волинського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року є чіткими, зрозумілими, не допускають різного тлумачення, а обставини, що на думку заявника є підставою для роз`яснення постанови, фактично зводяться до незгоди з рішенням апеляційного суду про залишення без задоволення його апеляційної скарги та залишення без змін ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2023 року. Ймовірності неправильного виконання такого судового рішення внаслідок неясності резолютивної частини рішення не встановлено.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що в задоволені заяви позивача ОСОБА_1 в частині вимог про роз`яснення постанови Волинського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року необхідно відмовити.

Щодо вимог про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Разом із тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом. Додаткова постанова не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмета спору.

Позивач просить ухвалити додаткове рішення щодо його позовних вимог та визначити йому належний спосіб захисту порушених прав.

Під час ухвалення постанови апеляційним судом були розглянуті вимоги апеляційної скарги. Зазначені заявником обставини не є підставою для ухвалення додаткового судового рішення в розумінні ст. 270 ЦПК України.

У постанові від 20 квітня 2023 року колегією суддів було зауважено про те, що повернення позовної заяви (ухвала суду першої інстанції, яка переглядалась в межах апеляційного провадження) не перешкоджає повторному зверненню позивача із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тобто після усунення вказаних судом недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із заявленими позовними вимогами, у зв`язку із чим право позивача на доступ до правосуддя не порушено. Позивач оскаржував ухвалу про повернення позовної заяви, розгляд справи по суті в суді першої інстанції не здійснювався, рішення у цій справі не ухвалювалось, апеляційний суд не переглядав справу по суті заявленого позивачем спору та не робив висновків щодо належності обраного позивачем способу захисту, а переглядав законність ухвали суду про повернення позовної заяви.

Колегією суддів не встановлено недоліків постанови, ухваленої 20 квітня 2023 року, у зв`язку із чим підстав для ухвалення додаткового рішення у цій справі немає, в ухваленні додаткового рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 270, 271, 381 ЦПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та ухвалення додаткового рішення у цій справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді