Єдиний унікальний номер 741/1091/21
Провадження № 2/741/42/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 27 лютого 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що у 2009 році вона почала проживати разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони (сторони) проживали в АДРЕСА_1 , разом із її дідом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та бабою ОСОБА_4 . У період спільного проживання між нею (позивачем) та відповідачем мали місце інтимні стосунки, від яких вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина ОСОБА_5 . Перед пологами відповідач залишив сім`ю та переїхав на проживання до своїх батьків, з пологового будинку її не забирав, але при цьому визнавав себе батьком ОСОБА_6 . Через тиждень після того, як її (позивача) виписали з пологового будинку, відповідач приїжджав до неї додому провідувати її та сина ОСОБА_6 . Батьки відповідача приїздили на день народження ОСОБА_6 та вітали його. Після смерті діда вона (позивач) та відповідач знову стали проживати однією сім`єю та проживали так до 2013 року. Починаючи з 2013 року відповідач проживає окремо, з сином не спілкується, періодично телефонує, матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач не бажає добровільно визнати своє батьківство над ОСОБА_6 та надавати матеріальну допомогу на його утримання.

ОСОБА_1 просила суд:

- визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Носівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 ;

- стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином повноліття.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі.

У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності сторін та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками якого у свідоцтві про народження вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с. 7).

З матеріалів справи (а.с. 8) вбачається, що відомості про батька ОСОБА_5 вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Частинами 1 та 2 ст. 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року).

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року було задоволено клопотання відповідача та призначено по справі судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації, на вирішення якої було поставлено питання чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого народила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Висновком експерта Київського міського клінічного бюро СМЕ № 103-54-2022 від 16 січня 2023 року встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 складає величину не менш ніж 99,99 %.

Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично доведено.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, встановлено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126, 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

За таких обставин, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надав суду доказів про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_6 .

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований на законі, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що позивач звернулася до суду з цим позовом у 2021 році, відповідно до ст. 141 ЦПК України:

- з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.;

- з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 125, 128, 180, 181, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 141, 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зроблений 11 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівській області за № 80, а саме в графі батько вказати « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 3 вересня 2021 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв