Справа № 504/4810/21
Провадження № 2/504/645/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

07.12.2021 року (дата на поштовому конверті) Генеральний директор ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковський О.В. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість у розмірі 21341,42 грн. та судові витрати в сумі 2270 грн., 9000 грн. витрат на правничу допомогу.

В порядку підготовки справи до розгляду відповідно до ч. 7 ст. 187 ЦПК України суддею встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином справа територіальна підсудна Комінтернівському районному суду Одеської області.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.02.2022 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та за наявними у справі матеріалами.

Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи.

На адресу реєстрації відповідача ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, а також копія позовної заяви з додатками.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто до суду з відміткою про отримання адресатом поштової кореспонденції 20.10.2022 року, тобто завчасно.

Відзиву або будь-яких інших заяв щодо розгляду справи від відповідача не надійшло.

Таким чином процесуальних перешкод для розгляду справи в порядку спрощеного провадження судом не встановлено.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Представник позивача в позові зазначає, що 16.01.2018 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, згідно якого ОСОБА_1 отримала споживчий кредит з можливістю відкриття карткового рахунку в сумі 15015,02 грн., на строк до 16.01.2021 року включно.

ПАТ «УкрСибБанк» в свою чергу на виконання умов кредитного договору перерахував на картковий рахунок ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) відкритого в ПАТ «УкрСибБанк» 15000 грн. 15.02 грн. становлять плату за договором страхування укладеного між ПАТ «УкрСибБанк» та ПрАТ СК «КАРДІФ», і ця сума також входить до кредитного зобов`язання за договором.

За умовами п. 3.8 кредитного договору процентна ставка становить 55 відсотків річних.

За умовами п. 3.9 кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 62 відсотка річних, яка діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої заборгованості, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.

27.09.2019 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» був укладений договір факторингу № 148 відповідно до якого ПАТ «УкрСибБанк» відступило товариству, а товариство в свою чергу набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16.01.2018 року який був укладений між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1

30.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 30-09/19/01 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» в свою чергу набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16.01.2018 року який був укладений між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку позивача, ТОВ «Вердикт Капітал» у встановленому законом порядку набуло права вимоги за кредитним договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16.01.2018 року який був укладений між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 .

Правом на подання відзиву відповідач ОСОБА_1 не скористалась.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

16.01.2018 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, згідно якого ОСОБА_1 отримала споживчий кредит з можливістю відкриття карткового рахунку в сумі 15015,02 грн., на строк до 16.01.2021 року включно.

Також ОСОБА_1 акцептувала заяву приєднання до умов та правил (акцепт) до добровільного страхування позичальника від 16.0.2018 року.

Згідно виписки по кредитному договору від 20.01.2018 року та меморіального ордеру № від 16.01.2018 року ПАТ «УкрСибБанк» на виконання умов кредитного договору перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) відкритого в ПАТ «УкрСибБанк» 15000 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № від 16.01.2018 року ПАТ «УкрСибБанк» на виконання умов кредитного договору перерахувало 15.02 грн. в якості оплати за договором страхування укладеного між ПАТ «УкрСибБанк» та ПрАТ СК «КАРДІФ», і ця сума також входить до кредитного зобов`язання за договором..

За умовами п. 3.8 кредитного договору процентна ставка становить 55 відсотків річних.

За умовами п. 3.9 кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 62 відсотка річних, яка діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої заборгованості, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.

Відповідно до додатку № 1 до Договору встановлений розмір комісії за управління кредитом в розмірі 1,6 відсотків від суми кредиту, яка включається до суми ануітетного платежу.

27.09.2019 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» був укладений договір факторингу № 148 відповідно до якого ПАТ «УкрСибБанк» відступило товариству, а товариство в свою чергу набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16.01.2018 року який був укладений між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1

30.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 30-09/19/01 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» в свою чергу набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16.01.2018 року який був укладений між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, суд встановив, що ТОВ «Вердикт Капітал» у встановленому законом порядку набуло права вимоги за кредитним договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 16.01.2018 року який був укладений між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 .

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 26.11.2021 року загальна заборгованість становить 20193,95 грн., з них: сума заборгованості по кредиту 11854,30 грн., сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 4177,49 грн., заборгованість з комісії 4162,16 грн..

Розрахунок заборгованості підтверджений довідкою розрахунком заборгованості по кредиту затвердженої ПАТ «УкрСибБанк» (а.с. 26-31).

За правилом ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 3 відсотки річних та витрати від інфляції на суму заборгованості 11854,30 грн.

Згідно наданого розрахунку датою початку розрахунку є 17.01.2021 року, кінцевою датою розрахунку є 26.11.2021 року.

Згідно розрахунку три відсотки річних за цей період становлять 305,94 грн., витрати від інфляції становлять 841,53 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості за кредитним зобов`язанням становить 21341,42 грн.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Правові норми щодо вимог стягнення тіла кредиту.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, положеннями статті 611цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання.

Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Відповідальність встановлена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафом або пенею, а застосовуються як спеціальний від цивільно-правової відповідальності за прострочення зобов`язання, який встановлений законом.

Як зазначено в Аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509ЦК України), вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст.625ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (див., наприклад, висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 598 і частини четвертої статті 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 59-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39)).

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано кредитний договір, який підписаний ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 ; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з умов та правил надання банківських послуг в УкрСибБанку, додаток № 1до договору щодо розміру комісії та правил її нарахування, її розмір, паспорт споживчого кредиту, заяву приєднання до умов та правил (акцепт) до добровільного страхування позичальника від 16.0.2018 року, анкету заявку про надання споживчого кредиту, розрахунок заборгованості та розрахунок трьох відсотків річних та витрат від інфляції, виписку за кредитним договором, меморіальні ордери, довідку розрахунок заборгованості за кредитом, копію паспорта відповідача; відомості з ЄДРПОУ; копії договорів факторингу, докази перерахування коштів за цими договорами, копії банківської ліцензії та витягу з Статуту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що спадкове майно, яке прийнято ОСОБА_2 та яке їй належить від часу відкриття спадщини у своїй вартості вочевидь перевищує суму заборгованості за даним кредитом, і тому суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

VI. ВИТРАТИ НА ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ

Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових право відношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

У даному випадку представництво інтересів позивача здійснювало Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в особі керуючого Слостіна Андрія Геннадійовича на підставі договору про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 року.

Як вбачається з акту приймання-передачі виконаної роботи до Договору про надання правої допомоги від 30.09.2021 року, загальна вартість виконаних робіт складає 9000 гривень, з яких: 3000 грн. письмова поглиблена консультація, вивчення документів, формування правової позиції, підготовка позовної заяви 6000 грн.

Згідно платіжного доручення № від 04 жовтня 2021 року перераховано Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» грошову суму в розмірі 200000 грн., в тому числі і за договором про надання правової допомоги № 05-03/2021 від 05.03.2021 року.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 та ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 2ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин.

Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Суд погоджується з наданим розрахунком витрат на правничу допомогу у цій справі, вважає справедливою суму з урахуванням складності категорії справи, часу на вивчення кредитних документів, часу на підготовку правової позиції та написання позовної заяви.

Тому ці вимоги підлягають задоволенню.

VIІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2270 грн. (платіжне доручення № від 03.12.2021 року), при ухваленні рішення судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України ст.ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором № 00 від 16.01.2018 року у розмірі 21341,42 (двадцять одна тисяча триста сорок одна) гривня 42 ( сорок дві) копійки, з яких: сума заборгованості по кредиту 11854,30 грн., сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 4177,49 грн., заборгованість з комісії 4162,16 грн., три відсотки річних 305,94 грн., витрати від інфляції 841,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 (дев`ять тисяч) гривень

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. К. Барвенко