Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2023 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.

представника позивача - Титенко І.С. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, вказуючи, що ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н від 13.10.2007. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому на ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 21600,00 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак, в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушив умови договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла. Її спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 21.07.2019 по 21.01.2020. У даному випадку спадкоємцями, які постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, в яких адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 . Позивачем 30.06.2021 була направлена претензія кредитора до Вільногірської державної нотаріальної контори та 15.07.2021 була отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Таким чином відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання позичальника, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 10.09.2021 до спадкоємців ОСОБА_3 , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 13.10.2007 становить 8469,56 грн., яка складається з наступного: 8235,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 8235,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 234,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, які просять стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та понесені ними судові витрати в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2022 у відкритті провадження щодо ОСОБА_2 відмовлено в зв`язку з його смертю та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін щодо стягнення боргу кредитором спадкодавця з ОСОБА_1 , сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.152), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити по наступним підставам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що 13.10.2007 ОСОБА_3 звернулася до позивача з заявою, згідно з якою виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну карту «Універсальна» та підтвердила, що вона погоджується із тим, що вона ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. На картку їй встановлено кредитний ліміт у сумі 300,00 грн., базова процентна ставка за кредитом 2,9 % на місяць на залишок заборгованості. (а.с.35,36)

На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію витягу з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.37-42)

Відповідно до копії довідки банку про кредитні картки надані за договором, відповідачці були надані картки, остання з терміном дії з 03.04.2017 по 03/21 (а.с.47), зміна кредитного ліміту відбувалась неодноразово, останній раз 19.12.2019 була зменшена до 0,00 грн. (а.с.34)

Відповідно до копії виписки за договором № б/н за період 29.06.2007-21.02.2022, в зв`язку з ненаданням грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, з карток наданих ОСОБА_3 , списувались відсотки за прострочення кредиту, здійснювалось погашення простроченої заборгованості, списувалася сума штрафу за прострочення за кредитом, часткового погашалась заборгованість, здійснювалось поповнення карти, сплата за покупки та послуги, тощо. (а.с.22-33)

На підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором № б/н від 13.10.2007 позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно з яким станом на 20.02.2022 заборгованість складала 8469,56 грн., з яких: 8235,20 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 234,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.20-21)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, актовий запис № 138. (а.с.55)

10.06.2021 позивач звернувся до Вільногірської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, відповідно якої повідомив про укладення між ОСОБА_3 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору б/н та наявність у ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 8469,56 грн. Оскільки остання померла, просили повідомити чи заводилась спадкова справа після смерті боржника та включити кредиторські вимоги в спадкову масу. (а.с.57)

Згідно копії відповіді завідуючої Вільногірської державної нотаріальної контори Канюги О.В. від 06.07.2021, спадкоємці боржниці ОСОБА_3 до нотаріальної контори не звертались, будуть повідомлені про зміст претензії, якщо приймуть спадщину. (а.с.58)

Також, позивач звертався до спадкоємців померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з листом-претензією про необхідність сплати заборгованості, яка рахується за померлою ОСОБА_3 в розмірі 8469,56 грн. (а.с.59,60)

Факт реєстрації ОСОБА_3 з 21.09.1993 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією сторінок її паспорту. (а.с.48-49)

Факт реєстрації ОСОБА_1 за адресою боржниці ОСОБА_3 підтверджується копією паспорта відповідача, відповідно до якої він з 12.07.2004 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.50-51)

Відповідно до інформації, наданої виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, станом на 21.07.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . (а.с.106)

Згідно платіжного доручення від 29.07.2022, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481,00 грн. (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 1258 ЦК України встановлено черговість спадкування. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст.1259 ЦК України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст.ст.1268, 1272 ЦК України).

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений главою 87 ЦК України.

Так, згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст.1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.ч.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Статтею 1281 ЦК України передбачено пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч.1,3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, окремо оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, наданого позивачем, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем, поза розумним сумнівом, не доведено, що спадкодавцю ОСОБА_3 за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, а також право на нього, коло спадкоємців не встановлено та не доведено, що саме відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , отримав у спадщину будь-яке її майно та може задовольнити вимоги кредитора в межах його вартості.

Доказів на підтвердження факту родинних стосунків померлої ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 позивачем не надано, а матеріали спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 , які надійшли з Вільногірської міської державної нотаріальної контори на запит суду, не містять відомостей щодо спадкоємців померлої ОСОБА_3 які б звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини, натомість вбачається, що вказана спадкова справа була заведена лише на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Крім того, прийняття спадщини є правом спадкоємця, а не його обов`язком, тому він може не тільки прийняти спадщину, а і відмовитися від неї чи не прийняти її взагалі, а виходячи із змісту ст.1282 ЦК України, обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора виникає лише у разі одержання майна у спадщину і тільки в межах вартості цього майна.

Разом з тим, позивачем поза розумним сумнівом не доведено, як те, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , так і те, що він отримував будь-яке майно у спадщину після померлої, ці твердження позивача базуються фактично лише на його припущеннях, а сам факт реєстрації відповідача ОСОБА_1 за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_3 не може слугувати достатньою підставою для стягнення з нього заборгованості померлої ОСОБА_3 по кредитному договору.

При таких обставинах, підстави для стягнення з відповідача боргу померлої ОСОБА_3 по кредитному договору № б/н від 13.10.2007 у розмірі 8469 грн. 56 коп. відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп. слід покласти на позивача.

На підставі ст.ст. 525, 526, 554, 610, 611, 612, 615, 625, 651, 1050, 1054, 1216, 1220, 1268,1269,1281,1282 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 81, 128, 133, 141, 178, 247, 263- 265, 268, 274, 277-279, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Судові витрати у виді сплаченого судового збору віднести на рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.03.2023.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова