ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/6781/20 Номер провадження 22-ц/814/1745/23Головуючий у 1-й інстанції Сіренко ю.Ю. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Триголов В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 травня 2021 року, постановлене суддею Сіренко Ю.Ю.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

16.11.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із указаним позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 19.07.2018. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути із відповідача заборгованість станом на 08.10.2020 у розмірі 20887,57 грн., що складається із: 16395,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4492,17 грн. заборгованість за відсотками; судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.05.2021 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.07.2018 станом на 08.10.2020 у розмірі 16395,40 грн. та 1649,86 грн. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що стягненню із відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі заявленому до стягнення та не спростованого відповідачем, без урахування відсотків, розмір та підстави нарахування яких, сторонами зобов`язання не погоджувалися.

АТ КБ «ПриватБанк» оскаржило рішення районного суду до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позову та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводить, що відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, висловив свою згоду, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, взявши на себе зобов`язання неухильно їх дотримуватися та самостійно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.ua.

При укладенні такого договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, вважаючи такий правочин договором приєднання, а Умови і Правила надання банківських послуг - публічною офертою, що не потребує підпису відповідача під публічно розміщеними Умовами і правилами та узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 08.07.2019 №923/760/18, від 11.09.2019 №642/5533/15-ц, від 19.09.2019 №127/7543/17, від 23.12.2019 №375/250/18.

Крім анкети-заяви, відповідачем у той же день також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому особистим підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування та використання кредитної картки, включно із процентною ставкою.

За умовами укладеного із банком договору приєднання, відповідач вчиняв дії щодо її активації, користувалася кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку.

Заперечує застосування до спірних правовідносин позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, оскільки у матеріалах справи наявна конкретна редакція Умов і Правил надання банківських послуг, затверджена наказом банку, до яких приєдналася відповідач при підписанні анкети-заяви та укладенні договору, який є правомірним, позичальником не оскаржувався.

Вважає не спростованими відповідачем природу зобов`язання та погодження умов кредитування, зокрема в частині нарахування процентів в порядку ст.ст.1048,1054 ЦК України, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у їх стягнення, що призвело до порушення прав кредитора.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.11.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.05.2021.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.12.2021 закінчено підготовчі дії по вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

11.05.2022 до Харківського апеляційного суду надійшли письмові пояснення АТ КБ «ПриватБанк», які за своїм змістом повторюють доводи апеляційної скарги.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.09.2022 прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.07.2018 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодився із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлений та згоден із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк www.privatbank.com.ua. Зобов`язується виконувати Умови і Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.com.ua./а.с.7/

Згідно витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком визначено наступні тарифні плани: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». У примітках вказано, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua./а.с.8, 13-14/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг./а.с.15-60/

Згідно довідок ПриватБанк із ОСОБА_1 підписано кредитний договір №б/н, за яким надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , відкрито 19.07.2018 терміном дії 05/22, кредитний ліміт 0,00 грн.; № НОМЕР_2 , відкрито 07.10.2019 строком дії 07/23, кредитний ліміт 8000,00 грн., який 24.03.2020 зменшено до 0,00 грн./а.с.11,12/

ПриватБанк надано виписку по рахунку ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості станом на 08.10.2020 у розмірі 20887,57 грн., із яких: 16395,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4492,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками./а.с.9-10,63-66/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що витяги із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору. Тому до стягнення підлягає заборгованість за тілом кредиту без урахування відсотків, розмір яких та підстави нарахування не погоджувався сторонами.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до положень статей 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 цього Кодексу визначено,що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Реалізуючи право вимоги за кредитним договором №б/н від 19.07.2018, банк вказує на природу зобов`язання, вважаючи такий правочин договором приєднання (ч.1 ст.634 ЦК України), а Умови і Правила надання банківських послуг - публічною офертою та заявляє до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 16395,40 грн. та простроченими відсотками в розмірі 4492,17 грн.

Відмовляючи у стягненні процентів, районний суд обґрунтовано виходив із того, що витяги із Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 19.07.2018 шляхом підписання анкети-заяви, оскільки їх розмір та підстави нарахування сторони не погоджували.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на власну користь. Разом із цим, за відсутності належних та допустимих доказів того, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився із ними при підписанні анкети-заяви, а також, що указані документи на момент отримання відповідачем банківської картки взагалі містили умови щодо сплати процентів у зазначеному порядку і розмірі, вони, - не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», як такий, що містить посилання на загальні умови кредитування у ПриватБанк з обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract» та «Універсальна gold». При цьому, анкета-заява б/н, підписана позичальником 19.07.2018, не містить чітко визначеного виду кредитування, а матеріали справи - доказів обізнаності позичальника із видом кредитування та діючими тарифами банку.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, базову відсотку ставку та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку. Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17, що ухвалена у подібних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність застосування позиції Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що в межах даного спору наявна конкретна редакція Умов та Правил надання банківських послуг, а також наказ про їх затвердження, колегією суддів відхиляються, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наявний у матеріалах справи витяг із Умов і Правил надання банківських послуг містить його окремі пункти, які не можливо ідентифікувати за періодом дії, а наказ про їх затвердження відсутній.

Відтак, оскільки підписана позичальником анкета-заява не містила погоджених сторонами зобов`язання умов кредитування в частині нарахування відсотків за базовою відсотковою ставкою 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна gold», як зазначено у позові, наведена банком у доводах апеляційної скарги практика Верховного Суду, - не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, що виключає підстави стягнення заборгованості за відсотками (за базовою відсотковою ставкою) в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги позивача, що поза увагою районного суду залишився Паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником за допомогою електронного підпису, як доказ дотримання письмової форми договору про споживче кредитування, а отже погодження нарахування процентів, колегія суддів відхиляє з таких підставі.

Так, апеляційний суд не ставить під сумнів підписання позичальником Паспорту споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, проте ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін та його змісту. Такі висновки, сформовані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Отже за відсутності належних доказів фіксації волі позичальника щодо сплати процентів та її базової відсоткової ставки, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав їх стягнення судом.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам звернення до суду з позовом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368,374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.01.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

В.М. Триголов