Справа № 344/1436/23
Провадження № 2/344/1270/23
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись із заявою представника позивачаОСОБА_1 - адвоката Остяка Валентина Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про зняття арешту з майна та визнання недійсними електронних торгів арештованого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

27 січня 2023 року представник позивачаОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - адвокат Остяк Валентин Васильович звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, про зняття арешту з майна та визнання недійсними електронних торгів арештованого майна.

Ухвалою суду від 31 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

08 лютого 2023 року представником позивача адвокатом Остяком Валентином Васильовичем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року у задоволенні заяви представника позивачаОСОБА_1 - адвоката Остяка Валентина Васильовича про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101), по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про зняття арешту з майна та визнання недійсними електронних торгів арештованого майна відмовлено у повному обсязі.

27 лютого 2023 року представник позивача адвокат Остяк Валентин Васильович подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101), оскільки невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання рішення суду у випадку задоволення позову чи взагалі унеможливить його.

Згідно частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням приписів частини першої статті 153 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суддя, розглянувши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно пункту 2 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За загальним правилом частини третьої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України, в тому числі вона повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої).

Згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відтак, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно роз`яснень пункту 6 постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між сторонами дійсно існує спір про зняття арешту з майна та визнання недійсними електронних торгів арештованого майна.

Предметом вказаного вище спору є 1/2 частки нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих представником позивача роздруківок з мережі Інтернет, на 05 січня 2023 року був призначений аукціон у виконавчому провадженні №70131553 з продажу нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101), що проводиться Державним підприємством «СЕТАМ» (реєстраційний номер лота 521067). Торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів.

Вказаний аукціон було призначено у виконавчому провадженні з виконання рішення суду від 06 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно змісту позовних вимог, позивачем ОСОБА_1 не заявлено вимогу про визнання за нею права власності на частку нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101), яке належить боржнику ОСОБА_2 .

Відповідно до частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У державного чи приватного виконавця немає і не може бути даних про інших власників майна, окрім титульного, який зазначений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності.

Титульним власником нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101), згідно реєстру, є боржник ОСОБА_2 .

У разі, якщо позивач вважає себе власницею 1/2 частки вказаного майна, то вона вправі подати позов про визнання за нею права власності на таку частку, проте у даній цивільній справі її право не визнається.

Прохання позивача про забезпечення позову ґрунтується на припущенні перебування майна в режимі спільної сумісної власності та припущенні його вибуття із власності ОСОБА_2 до третьої особи.

Вказане також свідчить про те, що частка позивача у спільній сумісні власності подружжя не визначена та не є безспірною.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №757/22558/20, зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно..

Проте позивачем не заявлено до суду позову про визнання за нею права власності на частку нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101).

Таким чином, у заяві про забезпечення позову не наведено доказів об`єктивних обставин, що невжиття таких заходів, про які просить сторона позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернулася.

Крім того, не передбачено процесуальним законом здійснення заходів забезпечення позову, яке ґрунтується виключно на припущеннях про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, що не підтверджені належними засобами доказування. Заявник належним чином не обґрунтувала доцільність забезпечення позову визначеним у заяві способом.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки матеріали заяви не містять достатньо обґрунтованих для забезпечення позову доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого виду забезпечення позову, суддя приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153, 247, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви представника позивачаОСОБА_1 - адвоката Остяка Валентина Васильовича про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна - паркомісця №ХХІ, загальною площею 18,1 кв.м (літ «А»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта 101) по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про зняття арешту з майна та визнання недійсними електронних торгів арештованого майна відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.