Справа № 754/3271/23
У Х В А Л А

Іменем України

16 березня 2023 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк», через представника - адвоката Тарана Владислава Анатолійовича, звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 1 053 150,00 грн.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову (вх. 11369 від 14.03.2023), в якій заявник просить суд забезпечити позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/8 частини квартири, загальна площа (кв.м): 45.3, житлова площа (кв.м): 27.3, що складається з двох кімнат за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2-47, виданий 21.01.2014, видавник: Анциферова А.М. , державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори.

Вимоги заяви мотивовані тим, що 28 січня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір з фізичною особою № FX-007-2900/756/0111. Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_1 отримав у АТ «Універсал Банк» кредит в сумі 1947154,72 (один мільйон дев`ятсот сорок сім тисяч сто п`ятдесят чотири) гривні 72 копійки, строком користування до 10 вересня 2037 року (включно), зі сплатою процентів за користування Кредитом, а Позичальник зобов`язується прийняти належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, на умовах та строки, визначені цим Договором. Сторони погодилися, що тип Процентної ставки за цим Договором визначається як змінювана (плаваюча) процентна ставка. 28 січня 2021 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки (з фізичною особою - поручителем). Станом на сьогодні заборгованість за кредитним договором не сплачена. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів що нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.02.2023 було встановлено, за поручителем ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано наступне нерухоме майно: 1/8 квартири, загальна площа (кв. м): 45.3, житлова площа (кв. м): 27.3, Опис: складається з двох кімнат АДРЕСА_1 . Так, позовними вимогами АТ «Універсал Банк» є стягнення з відповідачів 1053150,00 грн, при цьому ринкова вартість майна, що належить поручителю ОСОБА_2 , арешт на який Банк і просить накласти, становить лише 181500,00 грн. (ліквідаційна вартість цього майна складає 145 200,00 грн). Враховуючи те, що цільовим призначенням кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_1 є споживчі потреби, то звернути стягнення на іпотечне майно на період дії воєнного стану Банк позбавлений можливості.

Дослідивши матеріали заяви, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач АТ «Універсал Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 053 150,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що 28 січня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір з фізичною особою № FX-007-2900/756/0111.

Також 28 січня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір з фізичною особою, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., зареєстрований в реєстрі за №70.

Крім того, 28 січня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з фізичною особою № FX-007-2900/756/0111 від 28 січня 2021 року укладено договір поруки.

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів 1 053 150,00 грн. на підставі кредитного договору № FX-007-2900/756/0111 від 28 січня 2021 року та договору поруки від 28 січня 2021 року.

Позивач, вважаючи, що майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 на момент розгляду справи, може зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/8 частини квартири, загальна площа (кв.м): 45.3, житлова площа (кв.м): 27.3, що складається з двох кімнат за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2-47, виданий 21.01.2014, видавник: Анциферова А.М. , державний нотаріус Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у с праві № 643/12369/19).

Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20).

Арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби - обмеженні права користування майном (постанова Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 212/7106/21).

Як вбачається із інформаційної довідки № 322761836 від 14.02.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , розмір частки ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , становить 1/8 (одну восьму). При цьому, згідно з даними Реєстру територіальної громади м. Києва у вказаній квартирі зареєстровані, окрім, ОСОБА_2 , також і інші особи, які не є учасниками справи - ОСОБА_4 , 2004 р.н., та ОСОБА_5 , 2018 р.н. (малолітня).

Тому, вжиття такого заходу забезпечення позову як арешт «частини квартири» є найбільш обтяжливим заходом, який може обмежити не лише розпорядження нею, а й обмежити її використання, в т.ч. і особам, які не є учасниками справи.

З урахуванням викладеного, та з огляду на те, що позивач не навів фактичних обставин, які би свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які би підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд приходить до висновку, що підстав для вжиття заходів забезпечення позову немає.

Керуючись ст. 149-154, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову (вх. № 11369 від 14.03.2023) у цивільній справі № 754/3271/23 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 16.03.2023.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак