КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/127/22
№ провадження: 22-ск/824/5/2023
Головуючий: Болотов Є.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

при секретарі Савіцькій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2022 року у справі № 23/22 за позовом акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до приватного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

25 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2022 року у справі № 23/22 за позовом АТ «Міжнародний інвестиційний банк» до ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 26 вересня 2022 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків стягнуто солідарно з ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» та ОСОБА_1 на користь АТ «Міжнародний інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором № 16.19-СВD.109 від 20 грудня 2019 року у сумі 871 261 грн 50 коп. та третейський збір у сумі 9 112 грн 61 коп. Рішення третейського суду є протиправним та прийнято з порушенням норм чинного законодавства. Оскаржуване рішення прийнято без участі ОСОБА_1 . Копія позовної заяви не була направлена ОСОБА_1 до подання позову. Ухвала третейського суду по відкриття провадження у справі була отримана після прийняття оскаржуваного рішення. Не було дотримано принципів змагальності, рівності сторін та справедливості.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі.

06 грудня 2022 року представник АТ «Міжнародний інвестиційний банк» подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 255 ЦПК України.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до положень ст.ст. 553, 554, 626 ЦК України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

До юрисдикції господарських судів належать справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Зазначений правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/1733/18, від 19 березня 2019 року у справі № 904/2526/18.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Встановлено, що АТ «Міжнародний інвестиційний банк» звернулось до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 16.19-СВD.109 від 20 грудня 2019 року, який укладено між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ПрАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1».

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № CBD/SUR.109.

Отже, між АТ «Міжнародний інвестиційний банк» та ОСОБА_1 виник спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

За таких обставин вирішення спору, що виник між сторонами третейського розгляду належить до юрисдикції господарських судів, тому з урахуванням пункту 11 частини першої статті 20 ГПК України справа про оскарження рішення третейського суду підлягає вирішенню господарським судом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2021 року (справа № 803/140/20), від 28 липня 2022 року (справа № 803/53/21), у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 березня 2021 року (справа № 876/59/20), від 08 квітня 2021 року (справа № 876/79/20), від 21 квітня 2021 року (справа № 876/73/20), та від 09 червня 2021 року (справа № 876/29/21).

Згідно п. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведене, провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Закрити провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26 вересня 2022 року у справі № 23/22 за позовом акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до приватного акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій № 1», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено 12 січня 2023 року.

Суддя Є.В. Болотов