06.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/4821/21
Єдиний унікальний номер 205/4821/21
Провадження № 2/205/802/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергеля Сергія Володимировича, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Антонова Тетяна Євгенівна про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 червня 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 та Державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергеля С.В. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову було задоволено частково.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року провадження по справі було зупинено до залучення у справі правонаступника (спадкоємця) відповідача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року провадження по справі було поновлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року клопотання про витребування доказів було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2022 року у справі було замінено відповідача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним відповідачем ОСОБА_2 , та залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року заяву позивача про витребування доказів було задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2023 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду.

Позивач у своєму уточненому позові та відповіді на відзив посилалася на те, що на підставі договору дарування від 27 квітня 2018 року їй належить 90/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Рішенням нарсуду Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року було змінено ідеальні частки у домоволодінні АДРЕСА_2 (раніше Дніпропетровськ) та виділено ОСОБА_6 житловий будинок Ж-2, в житловому будинку А-1: приміщення 1-4, в літ. а 1 сіни: приміщення 1-2, частину приміщень 1-1, літ. В сарай, літ. Е сарай, літ. Г погріб, паркани 3, 4, 1, ворота 2, літ. Д вбиральня, мощення 1 в загальному користуванні, що становить 90/100 частин домоволодіння. За ОСОБА_5 визнано ідеальну частку у домоволодінні АДРЕСА_2 (раніше Дніпропетровськ) в житловому будинку А-1: приміщення 1-5, кухня 1-3, в літ. а1 сінях: частина приміщення 1-1, літ. Б сарай, літ. Л сарай, паркан № 1, 3, 4, ворота 2, літ. Д вбиральня, мощення 1 в загальному користуванні, що становить 10/100 частин від усього домоволодіння. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2004 року виділено в натурі ОСОБА_6 із спільної часткової власності з ОСОБА_5 житловий будинок літ. Ж-2, літ. М сарай (тимчасова споруда), літ. Д сарай; встановлено ідеальні частки в спільній частковій власності ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у розмірі частини кожному. У подальшому ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7 належні йому 90/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2 , що складається з: літ. Ж-2 житловий будинок з прибудовами: літ. Н альтанка, літ. Л вольєр, літ. Д сарай, літ. О сарай (тимчасовий), літ. П душ, літ. В літня кухня, літ. Г погріб, споруди 1, 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 14, 15, ІІ, ІІІ; у житловому будинку літ. А: приміщення 1-4, у прибудові до літ. А-1: приміщення 1-2, частина коридору 1-1. У сумісному користування перебували: літ. Д вбиральня, 1, 3, 4 паркан, 2 ворота, мощення двору, двір і город. Само домоволодіння складається з двох дворів. ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дозволу попередньої власника 90/100 частин домоволодіння проживала у літній кухні літ. В, належній позивачеві. На неодноразові вимоги звільнити приміщення ОСОБА_5 не реагувала, тому позивач була змушена звертатися до суду з позовом, в процесі чого їй стало відомо, що на підставі рішення державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за ОСОБА_5 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на частину домоволодіння, належну позивачеві: літ. Ж-2 житловий будинок, літ. В літня кухня, будівлі та споруди, запис про право власності на які уже містилися в Державному реєстрі. Внесений державним реєстратором в Державний реєстр запис про об`єкт нерухомого майна містить відомості, що не земельній ділянці площею 1 560 кв.м. самовільно побудовано літ. В літня кухня, літ. З, И сараї, які належать ОСОБА_5 та рішенням виконкому Ленінської районної ради № 114/38 від 13 березня 1987 року узаконено житловий будинок літ. Ж-2, уточнено розміри житлової площі буд. літ. А-1, що не відповідає дійсності та спростовується договором дарування від 27 квітня 2018 року. Крім цього, рішенням виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська № 114/38 від 13 березня 1987 року «Про доповнення рішення виконкому № 317/17 від 11 липня 1986 року» було прийнято в експлуатацію новий житловий будинок літ. Ж-2, житловою площею 78,9 кв.м., загальною площею 213,2 кв. та рекомендовано ОСОБА_6 і ОСОБА_5 звернутися до суду з питанням про визнання права власності. Державний реєстратор безпідставно зареєстрував за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на належне позивачеві майно, оскільки жодним правовстановлюючим документом право власності на спірне нерухоме майно ОСОБА_5 не підтверджується. Просила суд визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергеля С.В. про реєстрацію права власності на нерухоме майно: літ. Ж-2 житловий будинок, житлова площа 78,9 кв.м., загальна площа 213,2 кв.м. з будівлями і спорудами, літ. В літня кухня, реєстраційний номер речових право нерухомого майна 101, номер запису про право власності 39575710, індексний номер 55565117, реєстраційний номер майна: 6398909, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати стягнути з ОСОБА_2 . У своїй заяві до суду позивач просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач державний реєстратор Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергель С.В. у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив, відзив на позов судові не надав, зустрічний позов заявлено не було, будь-яких заяв чи клопотань судові не надав.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на позов та запереченні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що державним реєстратором Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергелем С.В. було здійснено запит до КП «ДМБТІ» про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з відомостями КП «ДМБТІ» станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про реєстрацію права власності на 90/100 частин за ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 27 вересня 2006 року, реєстраційний номер 6398909, на частину (частка не перереєстрована) за ОСОБА_8 на підставі рішення Ленінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 1973 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» в реєстрову книгу № 288 за № 22. Рішенням Ленінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року за ОСОБА_9 визначено ідеальну частку, яка складає 10/100 частин від усього домоволодіння, але право власності на нову часку не було перереєстровано. ОСОБА_6 вказаним судовим рішенням було виділено 90/100 частин домоволодіння. ОСОБА_6 вказане рішення одразу зареєстрував в КП «ДМБТІ», пізніше належні йому 90/100 частин він подарував. ОСОБА_5 судове рішення не реєструвала. Вона звернулася до державного реєстратора для внесення відомостей з паперових носіїв про право власності на належні їй 10/100 частин спірного домоволодіння на підставі рішення Ленінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року. Під час пошуку відомостей в Державному реєстрі нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , було з`ясовано, що розділ на цей об`єкт відкритий за № 101, але в ньому містилися лише загальний опис: літ. А-1 житловий будинок, загальною площею 48,7 кв.м., житлова 25,2 кв.м., літ. Ж-2 житловий будинок, загальною площею 213 кв.м., житловою 78,9 кв.м., літ. Б, Д, З, И сараї, літ. В літня кухня, літ. Г погріб з шийкою, літ. К убиральня, літ. Л вольєр, літ. Н альтанка, № 1-12, І-ІІІ споруди. Також на підставі договору дарування від 27 квітня 2018 року були внесені відомості про право власності за № 25935520 на 90/100 частин домоволодіння за ОСОБА_1 . Розділ відкривається один на все домоволодіння в цілому, незалежно від того, скільки суб`єктів мають право власності. Оскільки розділ вже було відкрито, державним реєстратором було внесено відомості про право власності ОСОБА_5 на 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ленінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року. Тобто, державним реєстратором Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергелем С.В. в розділ за № 101 до вкладки «право власності» було внесено відомості про право власності ОСОБА_5 виключно на 10/100 частин спірного домоволодіння, яке належить їй на підставі судового рішення. Загальний опис майна залишився незмінним, жодних додаткових відомостей державним реєстратором внесено не було, по факту лише було зареєстровано рішення суду від 14 березня 1990 року. Посилання позивача, що житловий будинок літ. Ж-2 та літ. В-літня кухня були зареєстровані за ОСОБА_5 є безпідставними, підстави для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_5 права власної на 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 відсутні. За викладених обставин, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача у своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив, письмових пояснень на позовну заяву не надав.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив, письмових пояснень на позовну заяву не надав.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Антонова Т.Є. у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки судові не повідомила, письмових пояснень на позовну заяву не надала.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15 травня 1973 року, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-1938, ОСОБА_6 придбав житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 209), право власності на який у встановленому законом порядку було зареєстровано 23 травня 1973 року в ДМБТІ в реєстру книгу № 278 за реєстровим № 22 (т. 1 а.с. 209 оберт).

Рішенням Нарсуду Ленінського району м. Дніпропетровська від 19 листопада 1973 року за ОСОБА_8 було визнано право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровськ) (т. 1 а.с. 210).

ОСОБА_8 розірвала шлюб з ОСОБА_6 , про що 26 серпня 1977 року Красногвардійським р/в РАГС м. Дніпропетровська було зроблено актовий запис № 1132, і змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 » (т. 1 а.с. 199).

Рішенням виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів № 114/38 від 13 березня 1987 року «Про доповнення до рішення виконкому № 371/17 від 11 липня 1986 року» було внесено зміни в п. 1 у наступній редакції: «узаконити і прийняти в експлуатацію житловий будинок літ. Ж-2 по АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровськ) з 5-ти житлових кімнат, житловою площею 78,9 кв.м., загальною 213,2 кв.м.; рекомендовано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з питання визнання права власності звернутися до суду» (т. 1 а.с. 80).

Рішенням Нарсуду Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року було змінено ідеальні частки у домоволодінні АДРЕСА_2 (раніше Дніпропетровськ) та визначено ОСОБА_6 житловий будинок Ж-2, в житловому будинку А-1 приміщення 1-4, в сінях а1 приміщення 1-2, частину приміщень 1-1, сарай В, сарай Е, погріб Г, паркан 3, 4, І, ворота 2, вбиральня Д, мостіння І в загальному користуванні, що складає 90/100 частин усього домоволодіння. ОСОБА_5 визначено ідеальну частку у домоволодінні АДРЕСА_2 (раніше Дніпропетровськ) та визначено в житловому будинку А-1 приміщення 1-5, кухню 1-3, в сінях а1 частину приміщень 1-1, сарай Б, паркан 1, 3, 4, ворота 2, вбиральня Д, мостіння І в загальному користуванні, що складає 10/100 частин усього домоволодіння (т. 1 а.с. 211).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2004 року ОСОБА_6 було виділено в натурі із права спільної часткової власності із ОСОБА_5 житловий будинок літ. Ж-2, сарай (тимчасова споруда) літ. М, навіс (тимчасова споруда) літ. Л, сарай літ. Д; визначено ідеальні частки в спільній частковій власності ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в розмірі частини кожному із власників: ОСОБА_6 в житловому будинку А-1 приміщення 1-4, в сінях а1 приміщення 1-2, частину приміщення 1-1, сарай В, сарай Е, паркани 3, 4, ворота 2; погріб Г, вбиральня К, мостіння 1 в загальному користуванні; ОСОБА_5 в житловому будинку А-1 приміщення 1-5, кухню 1-3, в сінях а1 частина приміщення 1-1, сарай Б, сарай И, сарай З, паркани № 1, 3, 4, ворота № 2; погріб Г, вбиральня К, мостіння 1 в загальному користуванні; визначено порядок користування земельною ділянкою за порядком користування відповідно до акту КП ДМБТІ (т. 1 а.с. 23-24).

На підставі договору дарування частини домоволодіння від 27 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус С.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 3500, ОСОБА_6 подарував належні йому 90/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , а ОСОБА_7 прийняла у дар відповідну частину вказаного домоволодіння (т. 1 а.с. 12-13), право власності на які у встановленому порядку було зареєстровано в КП «ДМБТІ» (т. 1 а.с. 14).

Відповідно до договору дарування від 27 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. і зареєстрованого в реєстрі за № 301, ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар 90/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровськ) (т. 1 а.с. 16-17), право власності на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25935520 (т. 1 а.с. 18).

Рішенням державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергеля С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 грудня 2020 року зареєстровано право спільної часткової власності ОСОБА_5 на 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 червня 2021 року (т. 1 а.с. 39-41).

05 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (т. 1 а.с. 42), відомості про що 06 червня 2021 року було внесено в ЄРСР за № 0000475 (т. 1 а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (т. 1 а.с. 200). Після її смерті відкрилася спадщина, із заявою про прийняття якої до нотаріальної контори звернувся її син, ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 195).

Щодо позовних вимог в частині до державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергель С.В. суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2022 року у справі № 335/4419/19 (провадження № 61-6171св21) з посиланням на висновки, зроблені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 200/11374/18 (провадження № 61-17508св20) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 20 жовтня 2021 року в справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно, тому належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. […] Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача».

Зміст і характер відносин між учасниками справи свідчать, що спір у справі в частині пред`явлених позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора виник між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 правонаступником ОСОБА_5 , як особою, за якою зареєстровано право власності на 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Таким чином, державний реєстратор державний реєстратор Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергель С.В. є неналежним відповідачем у справі, тому в задоволенні позовних вимоги до вказаного відповідача слід відмовити.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові.

Згідно із положеннями ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладене, вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В свою чергу наявність зареєстрованого права власності, перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню майном комунальної власності, його передачі відповідальній особі з метою задоволення потреб та інтересів територіальної громади міста, у тому числі шляхом забезпечення надходження коштів до місцевого бюджету від використання майна, земельної ділянки.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Статтею 24 Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до відомостей, зазначених у листі КП «ДМБТІ» Дніпровської міської ради № 14073 від 26 листопада 2020 року станом на 31 грудня 2012 року, право власності на 90/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 27 вересня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус С.В., зареєстровано за ОСОБА_7 ; право власності на (частка не перереєстрована) частину домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ленінського нарсуду м. Дніпропетровська від 19 листопада 1973 року зареєстровано за ОСОБА_8 , рішенням Ленінського районного народного суду від 14 березня 1990 року за ОСОБА_9 визначено ідеальну частину, яка складає 10/100 частин від усього домоволодіння, але право власності на нову частку згідно з матеріалам інвентаризаційної справи станом на 31 грудня 2012 року не перереєстровано (т. 1 а.с. 64).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 серпня 2018 року (т. 1 а.с. 38) об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 101: домоволодіння АДРЕСА_1 ; опис об`єкта: на земельній ділянці знаходиться: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м., житловий будинок Ж-2, площею 213,2 кв.м., житловою 78,9 кв.м., сараї Б, Д, З, и, літня кухня В, погріб з шийкою Г, убиральня К, вольєр К, альтанка Н, № 1-12, І-ІІІ споруди; право власності приватна, вид спільної власності: часткова, власники: ОСОБА_1 90/100 частин домоволодіння, які складаються з: житлового будинку літ. Ж-2, у житловому будинку літ. А-1 приміщення поз. 1-4, житлова площа 18,9 кв.м., приміщення поз. 1-2 кладова, частина приміщення поз. 1-1 коридор, літня кухня літ. В (переобладнана з сараю літ. В), погріб літ. Г, сарай літ. Д, вольєр літ. Л, альтанка літ. Н, сарай тимчасовий літ. О, душ літ. П, споруди № 1, 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 14, 15, ІІ, ІІІ (т. 1 а.с. 18).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 червня 2021 року (т. 1 а.с. 20-21) об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101: домоволодіння АДРЕСА_1 ; опис об`єкта: на земельній ділянці знаходиться: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м., житловий будинок Ж-2, площею 213,2 кв.м., житловою 78,9 кв.м., сараї Б, Д, З, и, літня кухня В, погріб з шийкою Г, убиральня К, вольєр К, альтанка Н, № 1-12, І-ІІІ споруди; право власності приватна, вид спільної власності: часткова, власники: ОСОБА_5 10/100 частин, ОСОБА_1 90/100 частин домоволодіння, які складаються з: житлового будинку літ. Ж-2, у житловому будинку літ. А-1 приміщення поз. 1-4, житлова площа 18,9 кв.м., приміщення поз. 1-2 кладова, частина приміщення поз. 1-1 коридор, літня кухня літ. В (переобладнана з сараю літ. В), погріб літ. Г, сарай літ. Д, вольєр літ. Л, альтанка літ. Н, сарай тимчасовий літ. О, душ літ. П, споруди № 1, 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 14, 15, ІІ, ІІІ.

Також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06 червня 2021 року (т. 1 а.с. 22) право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_1 у розмірі 90/100 часток, які складаються з: житлового будинку літ. Ж-2, у житловому будинку літ. А-1 приміщення поз. 1-4, житлова площа 18,9 кв.м., приміщення поз. 1-2 кладова, частина приміщення поз. 1-1 коридор, літня кухня літ. В (переобладнана з сараю літ. В), погріб літ. Г, сарай літ. Д, вольєр літ. Л, альтанка літ. Н, сарай тимчасовий літ. О, душ літ. П, споруди № 1, 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 14, 15, ІІ, ІІІ.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставою прийняття рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 є рішення Народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 березня 1990 року, яким змінено ідеальні частки спірні частки співвласників домоволодіння, а рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2004 року спірне нерухоме майно було виділено в натурі із права спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно до їх часток у праві власності.

Суд не приймає як належний доказ неправомірності вчинення реєстраційних дій копію заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року про скасування рішення державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергеля С.В. (т. 1 а.с. 86-90), оскільки в даному випадку підставою скасування рішення стала підробка документів невстановленою особою, за якою право власності було зареєстровано, а також копію наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 753/7 від 13 липня 2021 року про тимчасове блокування доступу державному реєстратору ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 91), тому що вказана обставина жодним чином не спростовує законність прийнятого ним рішення про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на 10/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець застеріг, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог і заперечень, беручи до уваги той факт, що, право власності на 90/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_1 набула на підставі договору дарування від 27 квітня 2018 року, зареєстровано за нею, майно з її власності та користування не вибувало, державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію з реєстрації права власності ОСОБА_5 на належні їй на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, 10/100 частин домоволодіння, на підставі якого ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на належні йому 90/100 частин спірного домоволодіння, власником яких на теперішній час є ОСОБА_1 , в даному випадку, суд не вбачає порушення прав та інтересів позивача.

Також, з копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з додаткових відомостей про право власності на 90/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 , зазначений склад цих частин, зокрема до якого входять: літ. Ж-2 житловий будинок, житлова площа 78,9 кв.м., загальна площа 213,2 кв.м. з будівлями і спорудами, літ. В літня кухня, реєстраційний номер речових право нерухомого майна 101. Відомості про належність спірних споруд до власності ОСОБА_5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача при реєстрації права власності ОСОБА_5 на належні їй 10/100 частин домоволодіння, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

З урахуванням того, що позивачеві у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у загальному розмірі 1 858 грн. 20 коп. (а.с. 1, 34, 158) слід віднести за її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ч.ч. 1-3 ст. 13, 48, 51, ч. 2 ст. 141 ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) та Державного реєстратора Мар`янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Гергеля Сергія Володимировича (місцезнаходження за адресою: 51261, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Мар`янівка, вул. Центральна, буд. 18, проживає за адресою: АДРЕСА_5 ), треті особи: ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Антонова Тетяна Євгенівна (місцезнаходження за адресою: 49055, м. Дніпро, вул. Титова, буд. 27, прим. 59) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: