Справа № 235/101/21
Провадження № 2/204/1155/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів.

16 березня 2023 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відвід судді Черкез Д.Л. В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою від 18 січня 2023 року суддя Черкез Д.Л. прийняв до свого провадження цивільну справу № 235/101/21 та призначив підготовче засідання на 08 лютого 2023 року. 25 січня 2023 року позивачем було направлено до суду заяву про збільшення позовних вимог. Позивач отримала лист від Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 3099/23-Вих/2/204/1155/23 від 08.02.2023 року, згідно якого керуючись ч. 5 ст. 49 ЦПК України суд ухвалив не приймати до розгляду дану заяву та повернути її позивачу у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів направлення такої заяви відповідачу. Однак, жодного судового рішення щодо неприйняття до розгляду вищевказаної заяви та її повернення судом прийнято не було, хоча у листі суд вказує, що ухвалив його, що вона вважає порушенням норм ЦПК України. 20 лютого 2023 року позивачем було направлено до суду заяву про збільшення позовних вимог (заява направлена до суду повторно), також дана заява була направлена іншим сторонам справи, а саме третій особі через систему «Електронний суд», а відповідачу та його представнику - на їх електронні адреси. Пізніше, 06 березня 2023 року позивачем було направлено до суду пояснення по справі. Представник відповідача надіслав позивачу та направив до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 , таким чином представник відповідача надав доказ як надсилання даної заяви, так і доказ отримання даної заяви. Однак суддя Черкез Д.Л. направив знов на адресу позивача лист від Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 5689/23-Вих/2/204/1155/23 від 07.03.2023 р., згідно якого керуючись ч. 5 ст. 49 та ч. 7 ст. 43 ЦПК України ухвалив не приймати до розгляду дану заяву та повернути її позивачу у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів направлення такої заяви відповідачу. Однак, жодного судового рішення щодо неприйняття до розгляду вищевказаної заяви та її повернення судом прийнято не було, хоча у листі суд вказує, що ухвалив його, що вона вважає порушенням норм ЦПК України. Крім того, строки розгляду справи вже порушені. Враховуючи наведене позивач вважає, що в діях судді наявні обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді. Це і послугувало підставою для заявлення відводу.

Ознайомившись зі змістом клопотання про відвід судді та проаналізувавши аргументи наведені позивачем, приходжу до наступних висновків.

Статтею 36 ЦПК України чітко визначений перелік підстав для відводу судді, відповідно до яких, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Таким чином, діючим ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Слід зазначити, що доводи позивача про відвід судді зводяться лише до його незгоди з процесуальним рішенням головуючого судді, прийнятими суддею під час розгляду даної цивільної справи, що не може свідчити про упередженість судді. На підтвердження обставин, які б викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, позивачем не надано суду будь-яких доказів. Усі доводи позивача ґрунтуються лише на його особистих припущеннях.

Підсумовуючи наведене суд приходить до переконливого та вмотивованого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого відводу, оскільки підстав для відводу, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. надійшло до суду раніше, ніж за три робочі дні до дати розгляду цивільної справи № 235/101/21, який призначено на 30 березня 2023 року, суд приходить до переконання, що клопотання про відвід судді для його вирішення слід передати до канцелярії суду для визначення судді, у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. -необґрунтованим.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді Черкез Д.Л. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства та стягнення аліментів - передати до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду, у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л.Черкез