27.02.2023 Справа № 756/2483/23
Справа № 756/2483/23
Провадження № 2-з/756/19/23
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді - Діденко Є.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл спільного майна подружжя,

встановив:

23.02.2023року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач ОСОБА_1 , просить: розділити спільне майно подружжя, та визнати за ОСОБА_1 право власності на : - частину 4 -х кімнатної квартира АДРЕСА_1 загальною площею 151,55 кв.м,; - частину земельної ділянки площею 0,035 га розташованої в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:004:0010; - частину земельної ділянки площею 0,250 га розташованої в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:004:0009; - частину земельної ділянки площею 0,2500 га розташованої в АДРЕСА_3 кадастровий номер :03:011:0133. На загальну суму 3 326631 грн. 3. Стягнути з Відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 13956,80 грн.

Позов обґрунтований тим, що 11.03.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом Реєстрації Актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис №227 від 11.03.1995 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей : дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб на даний момент між подружжям не розірвано. За час проживання в шлюбі в Позивача з Відповідачем було придбане спільне майно подружжя, право власності на яке було зареєстроване на ОСОБА_2 . В даний момент виникла необхідність розділити спільне майно подружжя, оскільки Відповідач в добровільному порядку не бажає цього здійснити, тому позивач вимушена звертатися до суду з відповідним позовом. Позивач зазначила, що за час проживання в шлюбі подружжям було придбане наступне майно: - 4 -х кімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 151,55 кв.м, згідно висновків про вартість майна від 30.12.2022 року, вартість складає - 6 553000 грн.; - Земельна ділянка площею 0,035 га розташована в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:004:0010, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 5262 грн.; - Земельна ділянка площею 0,250 га розташована в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:004:0009, згідно висновку оцінювача про вартість об"єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 65 375 грн.; Земельна ділянка площею 0,2500 га розташована в АДРЕСА_3 кадастровий номер :03:011:0133 згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 29625грн. На загальну суму 6 653262 грн.

Також, разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить: накласти арешт на - 4 -х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 151,55 кв.м, згідно висновків про вартість майна від 30.12.2022 року, вартість складає - 6 553000 грн. ; Земельну ділянку площею 0,035 га розташовану в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:0040010, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 5262 грн.; Земельну ділянку площею 0,250 га розташовану в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:004:0009, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 65 375 грн.; Земельну ділянку площею 0,2500 га розташовану в АДРЕСА_3 кадастровий номер :03:011:0133 згідно висновку оцінювача про вартість об`єкта грошової оцінки від 30.12.2022 року вартість складає - 29625 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Відповідач намагається шантажем досягти своїх цілей, а саме тотального контролю над позивачкою, за її життям, використанням коштів, при цьому погрожує знищити та продати спільно набуте майно подружжя в якості покарання. Позивачка звертає увагу суду також на той факт, що право власності на все спільне майно подружжя оформлене на Відповідача, який користуючись військовим станом, не використовує паспорт громадянина України, в якому міститься відмітка про шлюб, а користується виключно паспортом для виїзду за кордон, де відповідної відмітки немає, що надає йому можливість без участі та відома позивачки розпоряджатись спірним майном на власний розсуд. З урахуванням цього, позивач вважає, що незастосування заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить захист прав позивача.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Надані позивачем документи містять наступні відомості: договір купівлі-продажу квартири від 18.12.2000 р. за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 151,55 кв.м, відповідно до реєстраційного запису якого належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; державний акт серія КВ №090919, на право власності на земельну ділянку площею 0,035 га яка розташована в АДРЕСА_2 який видано ОСОБА_2 ; державний акт серія КВ №090918, на право власності на земельну ділянку площею 0,250 га яка розташована в АДРЕСА_2 який видано ОСОБА_2 ; державний акт серія ЧН №143217, на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га яка розташована в АДРЕСА_3 який видано ОСОБА_2 ; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрований Відділом Реєстрації Актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис №227 від 11.03.1995 року.

Наведене у сукупності свідчить, що між сторонами дійсно виник спір.

Приймаючи до уваги ціну позову та викладені у заяві про забезпечення позову обставини, суд вважає, що позивачем на цій стадії доведено обґрунтоване припущення про те, що відповідач без участі та відома позивачки може розпоряджатись спірним майном на власний розсуд.

Водночас, з урахуванням предмету спору та ціни позову суд вважає, що накладення арешту є достатнім заходом забезпечення позову, який буде гарантувати збереження правового статусу квартири до розгляду справи, та є пропорційним до заявлених позовних вимог і не буде надмірним тягарем для відповідача.

А тому, заяву слід задовольнити.

При цьому слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою ускладнення чи неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача, який не позбавлений права клопотати про скасування заходів забезпечення позову повністю або частково у разі, якщо перестануть існувати підстави для його застосування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити повністю.

Накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 :

- 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 151,55 кв.м.;

- Земельну ділянку площею 0,035 га розташовану в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:0040010;

- Земельну ділянку площею 0,250 га розташовану в АДРЕСА_2 кадастровий номер :03:004:0009;

- Земельну ділянку площею 0,2500 га розташовану в АДРЕСА_3 кадастровий номер :03:011:0133.

Роз`яснити учасникам цивільної справи, що учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування заходу забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову - для відома та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання - з наступного дня після її прийняття і до 27 лютого 2025 року.

Роз`яснити сторонам положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, відповідно до якої, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.В. Діденко