Справа № 754/1281/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2023 року Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця - ОСОБА_1 - звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, згідно з якою просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 усієї суми заборгованості за весь час на її користь аліментів на виховання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) «батька дитини», але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до досягнення дитиною повноліття.

Стаття 163 ЦПК України визначає вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, оскільки не містить даних щодо боржника, його місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також офіційної електронної адреси, якщо така відома заявниці.

Окрім того, у ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачені вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Вони повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнівів ні момент настання права вимоги, ні заявлена до стягнення сума грошових коштів. У наказному провадженні не може розглядатися спір про право.

Стаття 161 ЦПК України встановлює вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявниця просить, окрім іншого, стягнути «усю суму заборгованості за весь час», однак стягнення заборгованості не може бути вирішено в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (п. 1); заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу (п. 3).

З огляду на викладене, підстав для видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини немає, а, тому, у видачі судового наказу за вказаною заявою слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 161, 163, 165, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Відповідно до статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03.02.2023.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак