Справа № 466/723/23
Провадження № 2/466/978/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді: Зими І.Є.

секретаря с/з Логін Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про припинення стягнення аліментів , -

у с т а н о в и в:

17.01.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення про припинення з 01.11.2022р., стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що малолітня ОСОБА_6 є її онукою. Остання народилась у шлюбі, що був зареєстрований між її сином, ОСОБА_4 , та відповідачкою ОСОБА_3 . 17.06.2013р. за рішенням суду шлюб між ними розірвано та дитина залишилась проживати з матір`ю.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.06.2013р. ухвалено стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки, в розмірі 1000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням цього ж суду від 18.08.2016р. змінено розмір стягнення аліментів на - 1/4 частки від його заробітку.

За заявою ОСОБА_3 , Буським районним ВДВС ЗМУМЮ (м.Львів) 03.10.2013р. відкрито виконавче провадження про стягнення вищевказаних аліментів з батька дитини.

30.10.2020р. за заявою відповідачки, державним виконавцем вказаного відділу ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та відповідно призупинено примусове стягнення аліментів з ОСОБА_4

08.11.2022р. відповідачка повторно пред`явила виконавчий лист до виконання та 14.11.2022р. знову було відкрито виконавче провадження, згідно якого по даний час з батька дитини , ОСОБА_4 , стягуються аліменти в користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_7 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку.

Разом з цим, позивач дізналась, що 03.11.2022р., за заявою відповідачки, Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ про стягнення з неї аліментів на утримання онуки , ОСОБА_6 , в користь відповідачки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з 01.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У заяві про видачу судового наказу, ОСОБА_3 вказала, що її син ОСОБА_8 за станом здоров`я не спроможний сплачувати аліменти, а тому просила такі стягувати з бабці дитини .

На даний час, вказаний судовий наказ знаходиться на виконанні державного виконавця Бузького районного ВДВС ЗМУМЮ (м. Львів).

За таких обставин, позивач вважає, що ОСОБА_3 неправомірно стягує аліменти на утримання доньки в подвійному розмірі, одночасно, як з колишнього чоловіка, так і з неї. При цьому, ОСОБА_4 належним чином виконує рішення суду щодо сплати аліментів, отже спроможний утримувати дитину, а тому твердження відповідачки, що останній допомогу на утримання доньки не надає, не відповідає дійсності.

Ухвалою судді від 06.02.2023р. заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

02.03.2023р. відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити.

Свою позицію мотивує тим, що судовий наказ від 03.11.2022р., на підставі якого стягуються аліменти з позивачки, набрав законної сили і є обов`язковим до виконання. Твердження позивачки про подвійне стягнення аліментів вважає безпідставним, адже такі стягуються з різних боржників у двох різних виконавчих провадженнях. При цьому, ОСОБА_1 обрала невірний спосіб захисту своїх прав, адже чинним ЦПК України передбачено, що в разі видачі судом наказу про стягнення аліментів, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру або такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами. Підставою подачі заяви про стягнення аліментів з бабусі, є те, що батько дитини є інвалідом, отримує лише пенсію в невеликому розмірі, що не буде покривати необхідні потреби дитини належним чином. Натомість позивачка працює та її дохід є значно більшим, вона здатна утримувати онуку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, зіславшись на викладені в позові обставини та факти, просили такий задовольнити. Також повідомили, що позивачкою подано також до суду заяву про перегляд за ново виявленими обставинами судового наказу, на підставі якого з позивачки проводиться стягнення аліментів на утримання онуки.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечила з мотивів, викладених у поданому відзиві.

Від третьої особи ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити. Пояснив, що він не відмовляється сплачувати аліменти за рішенням суду щодо своєї малолітньої дочки.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про народження (а.с. 9) її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , - відповідачка по справі.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.06.2013р., після чого дитина залишилась проживати з матір`ю.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 червня 2013 року, (справа № 565/541/13-ц) ухвалено стягувати з ОСОБА_4 аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , в розмірі 1000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.08.2016р. у справі № 565/819/16-ц, було змінено розмір стягнення аліментів та вирішено стягувати такі з батька дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття.

На підставі рішення суду, видано виконавчий лист, який за заявою відповідачки, пред`явлений до виконання до Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), виконавче провадження № 51550156.

30.10.2020р. за заявою відповідачки від 26.10.2020р. начальником Буського районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) винесено постанову про повернення виконавчого документу № 565/819/16 стягувачу та стягнення аліментів було припинено.

08.11.2022р. відповідачка повторно, з цим же виконавчим листом, звернулася до Буського ВДВС ЗМУМЮ (м.Львів) із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 565/819/16-ц та просила стягувати аліменти з ОСОБА_4 , починаючи з 01.11.2020 року. На підставі заяви останньої 14.11.2022р. було відкрито виконавче провадження № 70321530.

Окрім того, за заявою відповідачки, 03.11.2022р. Шевченківським районним судом м. Львова у справі № 466/8662/22 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , яка є бабцею малолітньої ОСОБА_6 , аліменти на утримання останньої, в користь відповідачки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 01.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), виконавче провадження № 70475702.

Так, дійсно, згідно ст. 265 СК України, баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Станом на сьогоднішній день відповідачка в подвійному розмірі стягує аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , а саме з позивачки - ОСОБА_1 та з батька дитини ОСОБА_4 .

Вказане стверджується матеріалами виконавчого провадження в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідачка скористалась своїм правом та звернулась до суду про стягнення аліментів з батька дитини. Судове рішення у вказаній справі набрало законної сили, відповідачка не оскаржувала його, не зверталась в подальшому до суду про зміну способу, чи збільшення розміру стягуваних аліментів.

Суд не бере до уваги твердження останньої про неналежне утримання батьком дитини малолітньої ОСОБА_7 , оскільки, згідно розрахунків заборгованості по аліментах (а.с. 19-20), за період з 01.11.2020р. по 09.01.2023р. боржнику нараховано 35 844,75 грн. аліментів, з яких сплачено 34 378,07 грн., борг складає 1466,68 грн., що не є на думку суду вагомою підставою для твердження про неналежне утримання. ОСОБА_3 самостійно обрала стягнення аліментів у частині від доходів боржника, судом розглянуто її заяву в межах позовних вимог та ухвалено відповідне рішення. Батько дитини не відмовляється від виконання судового рішення.

Згідно ч.3 ст 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, вказана стаття вказує лише на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої, одним з таких є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Так, відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, а саме коли наказ видано за вимогою про стягнення аліментів.

В тому випадку, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК (ч.ч. 6,7 ст. 170 ЦПК).

Згідно ч.3 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, чинним ЦПК не передбачено скасування судового наказу у випадку стягнення аліментів, тому позивач обрала вірний спосіб захисту, звернувшись з до суду з даним позовом про припинення стягнення аліментів.

Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини.

Так, судом розглянуто справу в межах заявлених позивачем вимог. Враховуючи наведене, оцінивши доводи сторін, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачка безпідставно, за наявності відкритого виконавчого провадження про стягнення аліментів з батька дитини, також стягує такі з позивачки.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 141,150,180-183 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Припинити з 01.11.2022 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1 0739 Одну тисячу сімдесят три ) грн. 60 коп.сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа : ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 березня 2023 року.

Суддя І. Є. Зима