Справа № 157/511/23
Провадження №2-о/157/24/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

розглянувши у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Камінь-Каширська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заяву судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк Олесі Володимирівни про самовідвід,

встановив

Заявник ОСОБА_1 звернувся у суд з заявою, що підписана його представником адвокатом Котом С.І., заінтересована особа - Камінь-Каширська міська рада, у якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2010 року по теперішній час проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Суддею Антонюк О.В. до відкриття провадження у справі заявлено самовідвід, який мотивовано тим, що у її провадженні перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, і за результатами розгляду справи судом під її головуванням ухвалено рішення 8 листопада 2022 року, згідно з яким у задоволені позову відмовлено, та із змісту рішення вбачається, що судом було встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю. Зокрема у рішенні зазначено: «Як встановлено із змісту позовної заяви та пояснень позивачки, письмових доказів, відповідач ОСОБА_1 за згодою позивачки у 2013 році був зареєстрований у спірному житловому будинку, який остання успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька, та проживав з нею однією сім`єю більше 10 років». Також у рішенні зазначено: «Відповідач ОСОБА_1 з 24 травня 2013 року зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується копією наданої позивачкою будинкової книги, довідкою Сошичненської сільської ради від 9 серпня 2022 року № 677 та паспортом громадянина України, а також проживає у спірному будинку, як пояснила позивачка, ще з 2010 року, коли вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка. Згідно з копією будинкової книги, у спірному будинку зареєстровані позивачка, відповідач, а також ОСОБА_3 , яка, як пояснила позивачка, є її та відповідача дочкою, і дочка позивачки ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що на даний час їй на праві приватної власності належить зазначений житловий будинок, а відповідач, з яким вона не бажає спільно проживати, оскільки він вчиняв відносно неї неправомірних дій, душив її, влаштовував сварки, і з 2019 року спільне проживання з ним припинено, створює перешкоди у користуванні житлом їй як власнику майна, проживаючи у ньому, та порушує її право користування, володіння та розпорядження власним майном, а тому підлягає виселенню із спірного житла. З пояснень у судовому засідання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що позивачка та відповідач проживали спільно як чоловік та дружина однією сім`єю у спірному житловому будинку, остання не раз проводжала ОСОБА_1 на заробітки та відповідач називав її своє дружиною, сторони вели спільне господарство та побут. В судовому засіданні позивачка не заперечила тієї обставини, що спільно проживала з відповідачем однією сім`єю протягом 10 років, а також пояснила, що останнього зареєструвала у спірному житлі на його прохання добровільно, однак у 2019 році спільне проживання з ним припинила, втекла з спірного житла внаслідок вчинення відносно неї відповідачем неправомірних дій, домашнього насильства, зокрема у 2019 році ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження і було порушено кримінальну справу, але заяву вона забрала з поліції, у зв`язку з чим справу було закрито. Отже, у даному випадку спір виник між власником будинку та користувачем як колишнім членом сім`ї співвласника будинку з приводу користування вищевказаним житлом». Такими чином, зазначеним рішенням, ухваленим судом під її головуванням, фактично було встановлено той факт, про який просить заявник у своїй заяві, поданій до суду 17 березня 2023 року, та надана оцінка обставинам, на які останній у цій заяві посилається. Постановою Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року зазначене рішення суду скасовано, зокрема у зв`язку з тим, що є недоведеним факт проживання однією сім`єю сторін. На думку судді, наведені обставини можуть викликати сумніви як у сторін, так і у стороннього спостерігача щодо неупередженості та об`єктивності судді.

Представник позивача ОСОБА_8 був повідомлений про час, дату та місце розгляду заяви судді про самовідвід.

З`ясувавши обставини заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заяву про самовідвід належить задовольнити, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Встановлено, що під головуванням судді Антонюк О.В. 8 листопада 2022 року постановлено рішення, згідно з яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, та у цьому рішенні зазначено : «Як встановлено із змісту позовної заяви та пояснень позивачки, письмових доказів, відповідач ОСОБА_1 за згодою позивачки у 2013 році був зареєстрований у спірному житловому будинку, який остання успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька, та проживав з нею однією сім`єю більше 10 років». Також у рішенні зазначено: «Відповідач ОСОБА_1 з 24 травня 2013 року зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується копією наданої позивачкою будинкової книги, довідкою Сошичненської сільської ради від 9 серпня 2022 року № 677 та паспортом громадянина України, а також проживає у спірному будинку, як пояснила позивачка, ще з 2010 року, коли вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка. Згідно з копією будинкової книги, у спірному будинку зареєстровані позивачка, відповідач, а також ОСОБА_3 , яка, як пояснила позивачка, є її та відповідача дочкою, і дочка позивачки ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що на даний час їй на праві приватної власності належить зазначений житловий будинок, а відповідач, з яким вона не бажає спільно проживати, оскільки він вчиняв відносно неї неправомірних дій, душив її, влаштовував сварки, і з 2019 року спільне проживання з ним припинено, створює перешкоди у користуванні житлом їй як власнику майна, проживаючи у ньому, та порушує її право користування, володіння та розпорядження власним майном, а тому підлягає виселенню із спірного житла. З пояснень у судовому засідання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що позивачка та відповідач проживали спільно як чоловік та дружина однією сім`єю у спірному житловому будинку, остання не раз проводжала ОСОБА_1 на заробітки та відповідач називав її своє дружиною, сторони вели спільне господарство та побут. В судовому засіданні позивачка не заперечила тієї обставини, що спільно проживала з відповідачем однією сім`єю протягом 10 років, а також пояснила, що останнього зареєструвала у спірному житлі на його прохання добровільно, однак у 2019 році спільне проживання з ним припинила, втекла з спірного житла внаслідок вчинення відносно неї відповідачем неправомірних дій, домашнього насильства, зокрема у 2019 році ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження і було порушено кримінальну справу, але заяву вона забрала з поліції, у зв`язку з чим справу було закрито. Отже, у даному випадку спір виник між власником будинку та користувачем як колишнім членом сім`ї співвласника будинку з приводу користування вищевказаним житлом».

Такими чином, зазначеним рішенням, ухваленим судом під головуванням судді Антонюк О.В., фактично було встановлено той факт, про який просить заявник у своїй заяві, поданій до суду 17 березня 2023 року, та надано оцінку обставинам, на які останній у цій заяві посилається. Постановою Волинського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року зазначене рішення суду скасовано, зокрема у зв`язку з тим, що є недоведеним факт проживання однією сім`єю сторін.

Зазначені обставини можуть вплинути на результат розгляду цієї справи та можуть викликати сумніви як в учасників судового розгляду, так і у стороннього спостерігача в неупередженості та об`єктивності судді.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що з метою недопущення в подальшому невірного сприйняття учасниками справи судових рішень у цій справі, забезпечення умов, за яких у сторін, стороннього спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в неупередженості судді при розгляді справи, заяву про самовідвід доцільно та необхідно задовольнити та передати справу на повторний автоматизований розподіл.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 41, 259, 260, 261, 352 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про самовідвід судді Антонюк Олесі Володимирівни у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Камінь-Каширська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, - задовольнити.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Камінь-Каширська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: О. В. Антонюк