Справа № 216/2591/22
провадження №2/216/749/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання - Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривий Ріг цивільну справу за позовом представника позивача Співак Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що наказом № 26 від 21.05.2012 22.05.2012 була прийнята на посаду провідного інженера відділу охорони праці управління ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». 17.06.2022 наказом № 245-зв «Про припинення трудового договору» на підставі наказу від 12.04.2022 № 137п позивача було звільнено з посади у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, задіяних у адміністративно-управлінському обслуговуванні Фізкультурно-оздоровчого комплексу (далі ФОК). Позивач зазначає, що ніколи не працювала у фізкультурно-оздоровчому комплексі, та ніколи не виконувала функції з адміністративно-управлінського обслуговування, у зв`язку з чим її посада не могла бути скороченою та виключеною зі штату.

Вважає своє звільнення незаконним, та вчинене з порушенням процедури скорочення штатів, так як згідно наказу № 137п від 12.04.2022 «Про внесення змін до штатного розпису підрозділів Управління АТ «ПІВДГЗК» скороченню підлягали лише посади, задіяні у адміністративно-управлінському обслуговуванні ФОК, а бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління є окремим структурним підрозділом АТ «ПІВДГЗК», який згідно посадових обов`язків штатних посад не наділений відповідними повноваженнями та обов`язками щодо здійснення адміністративно-управлінського обслуговування ФОК.

Окрім того позивач зазначає, що відповідачем при її звільнення за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників, не була дотримана встановлена трудовим законодавством України процедура звільнення працівника, що свідчить про незаконність такого звільнення. Таким чином, вона має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У зв`язку із незаконним звільненням позивачу спричинені моральні страждання, що відображуються на стані її здоров`я, з урахуванням вимушених змін й її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, вважає, що з відповідача на її користь необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 201040,20 грн. та здійснені нею судові витрати, зокрема витрат на правову допомогу у розмірі 68000,00 грн.

Ухвалою суду від 26 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

26.07.2022 року судом ухвалою витребувано у АТ «Південного гірничо-збагачувального комбінату» документи для встановлення істини по справі за клопотання позивача ОСОБА_1

22 серпня 2022 року на адресу суду надійшов відзив від Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», в якому відповідач заперечує проти доводів позовної заяви, вважає що звільнення Позивача було проведено з дотриманням приписів чинного законодавства та просить в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень Відповідач посилається на те, що до організації структури і штатного розпису АТ «ПІВДГЗК» було включено структурний підрозділ Фізкультурно-оздоровчий комплекс (ФОК). У зв`язку із необхідністю зменшення витрат на адміністративно-управлінське обслуговування ФОК 12.04.2022 відповідачем видано наказ «Про внесення змін до штатного розпису Управління АТ «ПІВДГЗК» за № 137п, відповідно до якого з 18.04.2022 скорочено та виключено зі штатного розпису управління АТ «ПІВДГЗК» 4 (чотири) штатні одиниці персоналу задіяному в адміністративно-управлінському обслуговуванні Фізкультурно-оздоровчого комплексу, серед яких, і посада, яку обіймала позивач провідний інженер з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці.

Щодо виконання позивачем функцій адміністративно-управлінського обслуговування структурних підрозділів Товариства, відповідач зазначив наступне. Основним завданням ФОК є проведення і організація спортивно-масових заходів та фізкультурно-оздоровчої роботи з працівниками Товариства та членами їх сімей. Бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу з охорони праці управління не є окремим структурним підрозділом, а є однією з складових частин відділу охорони праці. Станом на теперішній час у штатних розкладах як ФОК так і всіх структурних підрозділів Товариства відсутні фахівці з охорони праці. Відповідно до розпорядження № 20 від 03.08.2017 «Про закріплення» у зв`язку із необхідністю перерозподілу функціональних обов`язків та для надання необхідної методичної допомоги з питань охорони праці структурним підрозділам за Позивачем було закріплено Фізкультурно-оздоровчий комплекс. Надання позивачем методичної допомоги структурним підрозділам передбачено й посадовою інструкцією від 26.02.2021 № 40-38-008 провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці. Скорочення штату ФОК не може відбутися, оскільки у штатному розписі як ФОК так і інших структурних підрозділів відсутні відповідні штатні одиниці. Ці функції виконуються фахівцями відділу охорони праці.

Крім того, відповідач зазначає, що АТ «ПІВДГЗК» повністю дотримано вимоги КЗпП України, що регулюють вивільнення працівника. Відповідач одночасно з попередженням та до дня звільнення пропонував працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, яка існувала на підприємстві на момент попередження про вивільнення, яка з`являлася протягом всього періоду з моменту попередження і яка існувала на день звільнення в самому попередженні від 14.04.2022, а також листами від 24.05.2022, 02.06.2022, 07.06.2022, 17.06.2022. На жодну із вказаних пропозицій Відповідачем не було отримано згоду Позивача на переведення на іншу роботу.

Відповідачем при звільненні Позивача було дотримано 2-х місячний строк попередження про наступне вивільнення, оскільки 14.04.2022 Позивачу вручено попередження про скорочення штатної чисельності працівників бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «ПІВДГЗК» під особистий підпис та запропоновано переведення на наявні вакансії, що не заперечується Позивачем, а 17.06.2022 наказом № 245-зв про припинення трудового договору Позивача ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача у сумі 201 040,20 грн., відповідач зазначив, що дана вимога не підлягає задоволенню у зв`язку із не наданням позивачем доказів відчуття останньою занепокоєння, позбавлення відчуття впевненості у завтрашньому дні, моральних стражданнях. Також відсутній обґрунтований розрахунок сум моральної шкоди. Крім того відповідач не визнає позовну вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не долучено до позову жодних доказів на підтвердження понесення нею судових витрат. За вищевказаних обставин, АТ «ПІВДГЗК» вважає, що відповідно до наказу від 17.06.2022 № 245-зв про припинення трудового договору ОСОБА_1 було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням вимог законодавства. Отже позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню.

02.09.2022 року від представника позивача, адвоката Співак В.А., надійшла відповідь на відзив, де остання просила суд задовольнити позов у повному обсязі, стягнути витрати на правову допомогу, в обґрунтування відповіді на відзив вказувала, що жодною посадовою інструкцією на Позивача не покладено обов`язку здійснювати адміністративно-управлінське обслуговування ФОК. Звертає увагу суду, що фактично, будь-яке скорочення штату на Фізкультурно-оздоровчому комплексі АТ «ПІВДГЗК» не відбулося, з часу звільнення позивача по даний час. Вартим уваги є факт недотримання Відповідачем переважного права Позивача на залишення на роботі при вивільненні працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Представник позивача зазначив, що Відповідач не провів обов`язково передбачений КЗпП України конкурс для визначення наявності переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності штату серед працівників, посади яких скорочуються та мають одинаків (подібний) функціонал, передбачений ст. 42 КЗпП України. Відповідачем при звільненні позивача безпідставно не було взято до уваги, що остання є найдосвідченішим працівником з безперервним стажем роботи. Представник позивача наголошує, що заперечення Відповідача щодо моральної шкоди, завданої позивачу незаконним звільненням, не обґрунтовані доказами зворотного. Представник позивача зазначає, що діями АТ «ПІВДГЗК» позивачу по справі були спричинені моральні страждання, що виразилися у відчутті занепокоєння та моральних стражданнях з приводу незаконного звільнення, що відображуються на здоров`ї Позивача, з урахуванням вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль. Щодо правомірності відшкодування витрат на правову допомогу, то представник позивача та позивач вважають, що заперечення Відповідача є передчасним.

20.09.2022 на адресу суду від представника АТ «ПІВДГЗК» Корнєва М. надійшли заперечення на відповідь на відзив по справі, у яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень, представником відповідача зазначено наступне.

До організаційної структури і штатного розпису АТ «ПІВДГЗК» було включено структурний підрозділ Фізкультурно-оздоровчий комплекс (ФОК). Функції фізкультурно-оздоровчого комплексу є непрофільними для гірничо-збагачувального виробництва та потребують передачі для виконання спеціалізованими організаціями. В АТ «ПІВДГЗК» розроблені та виконуються заходи з оптимізації витрат на утримання ФОК та передачі його до власності громади м. Кривий Ріг. У зв`язку із необхідністю зменшення витрат на адміністративно-управлінське обслуговування ФОК 12.04.2022 АТ «ПІВДГЗК» видано наказ «Про внесення змін до штатного розпису Управління АТ «ПІВДГЗК» за № 137п, відповідно до якого з 18.04.2022 скорочено та виключено зі штатного розпису управління АТ «ПІВДГЗК» 4 (чотири) штатні одиниці персоналу задіяному в адміністративно-управлінському обслуговуванні Фізкультурно-оздоровчого комплексу, серед яких і посада, яку обіймала позивачка провідний інженер з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці.

Відповідач задля досягнення своїх виробничих цілей, наділений законодавством правом самостійно утворювати/змінювати/припинити той чи інший структурний підрозділ та/або функціональні структурні підрозділи апарату управління та визначати їх функціональність. Відтак реалізація такого права Товариством не є підставою для скасування спірного наказу. ФОК АТ «ПІВДГЗК» є самостійним структурним підрозділом Товариства та підпорядкований директору з персоналу та соціальних питань. Фок обслуговує персонал Товариства та членів їх сімей, надаючи послуги проведення та організації спортивно-масових заходів та фізкультурно-оздоровчої роботи. ФОК є об`єктом управління, оскільки він виконує тільки зазначені вище функції і у його штатному розкладі не передбачена наявність фахівців виконуючих фінансові, юридично-правові, маркетингові, зовні економічних зв`язків, облікові, аудиторські, контрольні, кадрового забезпечення, інформаційного, технічного забезпечення, соціального розвитку, охорони та безпеки праці, охорони та безпеки організацій.

Бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу з охорони праці управління не є окремим структурним підрозділом, а є однією з складових частин відділу охорони праці.

Централізований Відділ охорони праці є складовою частиною Управління товариства та підпорядкований директору охорони праці, промислової та екологічної безпеки, був створений наказом по Товариству від 17.07.2014 року № 523 «Про реорганізацію служби охорони праці, промислової безпеки та безпеки руху на транспорті у ПАТ «ПІВДГЗК».

Станом на теперішній час у штатних розкладах як ФОК так і всіх структурних підрозділів Товариства, відсутні фахівці з охорони праці.

Ці функції виконують фахівці відділу охорони праці, які відповідним розпорядженням Директора з охорони праці, промислової та екологічної безпеки закріплені за тим чи іншим структурним підрозділом.

Так, відповідно до розпорядження № 20 від 03.08.2017 «Про закріплення» у зв`язку із необхідністю перерозподілу функціональних обов`язків та для надання необхідної методичної допомоги з питань охорони праці структурним підрозділам за Позивачем було закріплено Фізкультурно-оздоровчий комплекс, що також передбачено посадовою інструкцією від 26.02.2021 № 40-38-008 провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці (п.2.5 Посадової інструкції).

Щодо тверджень Позивача про те, що на неї не було покладено обов`язків щодо адміністративно-управлінського обслуговування ФОК, відповідач зазначає, що таке твердження спростовується наступним: Планом роботи з охорони праці по недопущенню нещасних випадків та профзахворювань, зниженню загальної захворюваності, зменшення кількості випадків невиробничого травматизму, покращення стану охорони праці, промислової безпеки та загальних санітарно-гігієнічних умов праці на 2018 рік в ФОК, підготовленого Позивачем та затвердженого начальником ФОК (п. 2.2. Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008); Актом перевірки на предмет наявності проти слизових стрічок/килимків в душових ФОК від 01.08.2019 (позивач у складі комісії) (п.п. 2.3.2. п. 2.3 Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008); Актом від 02.09.2019 щодо здійснення перевірки організації робочих місць працівників (позивач у складі комісії) (п.п. 2.3.3. п. 2.3. Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008); Інформацією про витрати на охорону праці за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року, за І та ІІ квартал 2019 року по ФОК, підготовленою позивачем (п.п. 2.3.6. п. 2.3. Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008); Розпорядженням по ФОК від 02.01.2020 № 52-52/01 «Щодо призначення комісії», позивач у складі комісії по перевірці стану охорони праці, знання нормативно-правових документів з охорони праці (п. 1.1. Розділу 1 Посадової інструкції № 40-38-008); Розпорядженням по ФОК від 28.04.2020 №52-52/88 «Про створення складу постійно діючої кваліфікаційної комісії у ФОК на 2020 р. позивач у складі постійно діючої кваліфікаційної комісії (п. 1.1. Розділу 1 Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008).

Скорочення штату ФОК, відносно виконання функцій охорони праці, організації праці та заробітної плати, бухгалтерського обліку, планування та аналізу, не може відбутися, оскільки у штатному розписі як ФОК, так і інших структурних підрозділів відсутні відповідні штатні одиниці.

Отже зазначене вище повністю нівелює позицію Позивача з приводу того, що її звільнення є незаконним у зв`язку з тим, що бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління не наділений відповідними повноваженнями та обов`язками щодо здійснення адміністративно-управлінського обслуговування Фізкультурно-оздоровчого комплексу.

Щодо питання переважного права на залишення на роботі, представник відповідача вказав, що відповідачем з метою всебічної оцінки та визначення можливостей та визначення можливості запобігти звільненню Позивача для розгляду питання потенційного переведення на іншу роботу, здійснено порівняння продуктивності та кваліфікації не тільки серед співробітників, які займають однакові посади чи виконують однакову роботу у бюро/відділі, в якому працювала Позивач, а й серед співробітників, функціонал яких не є подібним до функціоналу Позивача.

19.10.2022 року на адресу суду надійшли від відповідача витребуванні за ухвалою суду від 26.07.2022 року документи.

07.12.2022 року ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 витребувано у Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» наступні документи: результати оцінювання по бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»; наказ про створення комісії з проведення порівняльного аналізу продуктивності праці та кваліфікації працівників відділу охорони праці АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

23.01.2023 року від представника АТ «ПІВДГЗК» на виконання ухвали суду про витребування документів від 07.12.2022 надійшли витребувані документи.

27.01.2023 року на адресу суду, на підтвердження наявності у позивача переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, передбаченого ст. 42 КЗпП України, від представника позивача надійшли наступні документи: витяг з реєстру територіальної громади, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження дитини.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що відповідно до позовної заяви вони вважають, що позивачку було звільнено незаконно. Просить позовні вимоги задовольнити відповідно до обставин зазначених у позові. Вказав, що на момент звільнення були наявні вакантні посади, однак позивача не перевели, а звільнили.

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просила визнати протиправним та скасувати наказ АТ «ПІВДГЗК» № 245-зв «Про припинення трудового договору від 17.06.2022 в частині її звільнення, поновити її на посаді провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «ПІВДГЗК» з 17 червня 2022 року; стягнути з АТ «ПІВДГЗК» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 червня 2022 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі, моральну шкоду в розмірі 201040,20 грн. та здійсненні позивачем судові витрати.

Представник відповідача, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, та запереченнях на відповідь на відзив, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши всі обставини, викладені в позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив, запереченні на відповідь на відзив, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Законодавством України встановлено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом відповідача АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» № 145-зв від 17 червня 2022 року «Про припинення трудового договору», позивачку ОСОБА_1 було звільнено з роботи зі структурного підрозділу Бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління з посади провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, на підставі наказу від 12.04.2022 № 137п «Про внесення змін до штатного розпису підрозділів Управління АТ «ПІВДГЗК».

Відповідно до наказу АТ «ПІВДГЗК» за № 137п від 12.04.2022 «Про внесення змін до штатного розпису Управління АТ «ПІВДГЗК», з 18.04.2022 скорочено та виключено зі штатного розпису управління АТ «ПІВДГЗК» 4 (чотири) штатні одиниці персоналу задіяному в адміністративно-управлінському обслуговуванні Фізкультурно-оздоровчого комплексу, а саме: Фахівець з управління персоналом відділу організації праці та заробітної плати; провідний інженер з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці; бухгалтер відділу обліку собівартості головної бухгалтерії; провідний економіст планово-економічного відділу.

14.04.2022 року позивачем було отримано попередження про скорочення штатної чисельності працівників бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «ПІВДГЗК», в якому одночасно запропоновано переведення на наявні вакантні посади, про що у разі згоди подати заяву до відділу кадрів у термін до 12.06.2022, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється позивачем.

24.05.2022, 02.06.2022, 07.06.2022, 17.06.2022 позивачу було запропоновано переведення на іншу роботу, згідно наявних вакансій з графою відмітки працівника ОСОБА_1 про відмову зайняти запропоновану вакансію.

Згідно наказу ПАТ «ПІВДГЗК» за № 523 від 17.07.2014 «Про реорганізацію служби охорони праці, промислової безпеки та безпеки руху на транспорті у ПАТ «ПІВДГЗК», був створений Центральний Відділ охорони праці, що підтверджується випискою з штатного розкладу АТ «ПІВДГЗК» цех 40 Управління. Вказаним наказом виведено з 01.08.2014 з безпосереднього підпорядкування керівників структурних підрозділів та виключено зі штатних розкладів структурних підрозділів штатні одиниці працівників, що здійснюють функції із забезпечення дотримання вимог чинного законодавства України з охорони праці, промислової безпеки та безпеки руху на транспорті та введено їх у безпосереднє підпорядкування начальнику відділу охорони праці та в штатний розклад Управління.

Як зазначалося відповідачем у відзиві на позов та встановлено у судовому засіданні, Фізкультурно-оздоровчий комплекс АТ «ПІВДГЗК» є самостійним структурним підрозділом товариства, є об`єктом управління, оскільки він виконує тільки зазначені вище функції і у його штатному розкладі не передбачена наявність фахівців виконуючих фінансові, юридично-правові, маркетингові, зовні економічних зв`язків, облікові, аудиторські, контрольні, кадрового забезпечення, інформаційного, технічного забезпечення, соціального розвитку, охорони та безпеки праці, охорони та безпеки організацій.

Бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу з охорони праці управління не є окремим структурним підрозділом, а є однією з складових частин відділу охорони праці.

Централізований Відділ охорони праці є складовою частиною Управління товариства та підпорядкований директору охорони праці, промислової та екологічної безпеки, був створений наказом по Товариству від 17.07.2014 року № 523 «Про реорганізацію служби охорони праці, промислової безпеки та безпеки руху на транспорті у ПАТ «ПІВДГЗК».

Станом на теперішній час у штатних розкладах як ФОК так і всіх структурних підрозділів Товариства, відсутні фахівці з охорони праці.

Ці функції виконують фахівці відділу охорони праці, які відповідним розпорядженням Директора з охорони праці, промислової та екологічної безпеки закріплені за тим чи іншим структурним підрозділом.

Так, відповідно до розпорядження № 20 від 03.08.2017 «Про закріплення» у зв`язку із необхідністю перерозподілу функціональних обов`язків та для надання необхідної методичної допомоги з питань охорони праці структурним підрозділам за Позивачем було закріплено Фізкультурно-оздоровчий комплекс, що також передбачено посадовою інструкцією від 26.02.2021 № 40-38-008 провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки бюро з охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці (п.2.5 Посадової інструкції).

Відповідно до розпорядження ПАТ «ПІВДГЗК» № 20 від 03.08.2017 «Про закріплення» у зв`язку із необхідністю перерозподілу функціональних обов`язків та для надання необхідної методичної допомоги з питань охорони праці структурним підрозділам за позивачем ОСОБА_1 було закріплено Фізкультурно-оздоровчий комплекс.

Як зазначено відповідачем та встановлено судом, покладення обов`язків на позивача щодо адміністративно-управлінського обслуговування ФОК підтверджуються наступним:

-Планом роботи з охорони праці по недопущенню нещасних випадків та профзахворювань, зниженню загальної захворюваності, зменшення кількості випадків невиробничого травматизму, покращення стану охорони праці, промислової безпеки та загальних санітарно-гігієнічних умов праці на 2018 рік в ФОК, підготовленого Позивачем та затвердженого начальником ФОК (п. 2.2. Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008);

-Актом перевірки на предмет наявності проти слизових стрічок/килимків в душових ФОК від 01.08.2019 (позивач у складі комісії) (п.п. 2.3.2. п. 2.3 Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008);

-Актом від 02.09.2019 щодо здійснення перевірки організації робочих місць працівників (позивач у складі комісії) (п.п. 2.3.3. п. 2.3. Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008);

-Інформацією про витрати на охорону праці за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2019 року, за І та ІІ квартал 2019 року по ФОК, підготовленою позивачем (п.п. 2.3.6. п. 2.3. Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008);

-Розпорядженням по ФОК від 02.01.2020 № 52-52/01 «Щодо призначення комісії», позивач у складі комісії по перевірці стану охорони праці, знання нормативно-правових документів з охорони праці (п. 1.1. Розділу 1 Посадової інструкції № 40-38-008);

-Розпорядженням по ФОК від 28.04.2020 №52-52/88 «Про створення складу постійно діючої кваліфікаційної комісії у ФОК на 2020 р. позивач у складі постійно діючої кваліфікаційної комісії (п. 1.1. Розділу 1 Розділу 2 Посадової інструкції № 40-38-008).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачку 14.04.2022 попереджено про скорочення штатної чисельності працівників бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «ПІВДГЗК» та одночасно запропоновано переведення на наявні вакантні посади, про що свідчить підпис ОСОБА_1 про отримання, вчинений на вказаному документі.

У зв`язку із тим, що позивачка ОСОБА_1 станом на 12.06.2022 року не надала згоди на переведення на іншу роботу, не надала заяву про переведення на іншу роботу, наказом АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» № 145-зв від 17 червня 2022 року «Про припинення трудового договору», ОСОБА_1 було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, на підставі наказу від 12.04.2022 № 137п «Про внесення змін до штатного розпису підрозділів Управління АТ «ПІВДГЗК».

Відповідно, відповідачем при звільненні позивача було дотримано встановлений ст.. 49-2 КЗпП України строк попередження про наступне вивільнення.

Отже, суд вважає, що відповідачем АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» повністю дотримано вимоги КЗпП України, що регулюють вивільнення працівника, а саме: проведено зміни в організації виробництва і праці, попереджено позивача про наступне вивільнення, запропоновано працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві одночасно з попередженням та до дня звільнення, відповідачем не отримано від позивача згоди на переведення на іншу роботу в АТ «ПІВДГЗК», відповідачем не отримувалася згода профспілкової організації на звільнення, оскільки таке зобов`язання виключено відповідно до ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», позивача звільнено після спливу 2-х місячного строку після попередження про наступне вивільнення.

Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).

За приписами ч. 1,2 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці; При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством; одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно розпорядження АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» № 302 від 05.04.2022, було створено комісію з проведення порівняльного аналізу продуктивності та кваліфікації працівників окремих відділів Управління товариства.

Як було зазначено відповідачем та встановлено в судовому засіданні, АТ «ПІВДГЗК» здійснено порівняння продуктивності та кваліфікації не тільки серед співробітників, які займають однакові посади чи виконують однакову роботу у бюро/відділі, в якому працювала позивач ОСОБА_1 , а й серед співробітників, функціонал яких не є подібним до функціоналу позивача. Результати відповідного аналізу оформлені Протоколом комісії з проведення порівняльного аналізу продуктивності та кваліфікації працівників відділу охорони праці АТ «ПІВДГЗК» від 11.04.2022.

Згідно даного протоколу, за результатами порівняльного аналізу продуктивності праці і кваліфікації працівників відділу охорони праці АТ «ПІВДГЗК», що оцінювалися та займають посади: провідний інженер з охорони праці та промислової безпеки, провідний інженер з охорони праці (лінійний контроль) за сукупністю показників мають перевагу перед позивачем ОСОБА_1 , яка обіймає посаду провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки.

Реалізація переважного права на залишення на роботі з урахуванням стажу та досвіду роботи працівника може мати місце у ситуації, коли скорочення штату стосується кількох аналогічних посад, а скороченню підлягає лише посада позивача.

Відповідно до частини 1 статті 62 Господарського кодексу України підприємство самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим кодексом та іншими законами.

Згідно ч. 3 ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Питання зміни організаційної структури підприємства є правом відповідного суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності.

У відповідача мали місце зміни в організації виробництва та праці, а саме скорочено та виключено зі штатного розпису управління АТ «ПІВДГЗК» чотири штатні одиниці персоналу, задіяному в адміністративно-управлінському обслуговуванні Фізкультурно-оздоровчого комплексу, що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється відповідачем.

При проведенні звільнення працівників в зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України керівниками підприємства повинні бути дотримані вимоги ст. 42 та ст. 49-2 КЗпП України.

У постанові Верховного Суду України від 23 березня 2016 року по справі № 6-2748цс15 викладено правовий висновок про те, що під час звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених ст. 49-2 КЗпП України.

В силу ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 травня 2016 року № 6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Таким чином, на думку суду, процедура звільнення ОСОБА_1 , на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України відповідає вимогам законодавства.

З огляду на викладене вище та оцінивши зібрані у справі докази на предмет їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що звільнення позивачки з роботи звільнено з роботи зі структурного підрозділу Бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління з посади провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, на підставі наказу від 12.04.2022 № 137п «Про внесення змін до штатного розпису підрозділів Управління АТ «ПІВДГЗК», відбулося відповідно до вимог чинного трудового законодавства, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для задоволення позову позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу АТ «ПІВДГЗК» № 245-зв «Про припинення трудового договору від 17.06.2022 в частині її звільнення, поновлення позивача на посаді провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «ПІВДГЗК» з 17 червня 2022 року.

Крім того, за відсутності законних підстав вважати, що звільнення позивача відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди, які є похідними від позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання незаконним наказу про звільнення задоволенню не підлягає, оскільки не знайшла свого обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральна шкода стягуються тільки у разі поновлення на роботі, як взаємопов`язані вимоги.

Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у контексті цієї справи є похідними від вимоги про поновлення на роботі, оскільки їх вирішення напряму залежить від вирішення питання поновлення на роботі.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 753/5516/20.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ст. 137 ч. 3 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Відповідач у своєму відзиві заперечував щодо розміру витрат на правову допомогу, з підстав відсутності документального підтвердження таких витрат належними та допустимими доказами.

Оскільки до матеріалів справи не долучено позивачем доказів на підтвердження понесених ним судових витрат на правову допомогу у розмірі 68 000,00 грн., що унеможливлює суд встановити правомірність нарахувань, сплати та реальний розмір правової дороги, наданої адвокатом в рамках даної цивільної справи, суд вважає, що данга вимога позивача не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку відмову в задоволенні позовних вимог позивачки.

Судові витрати у справі суд вбачає за можливе віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 40,116, 139, 140, 234 КЗпП України, ст.ст. 10,12, 13, 19, 76, 80, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог представника позивача Співак Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання протиправним та скасування наказу АТ «ПІВДГЗК» № 245-зв «Про припинення трудового договору» від 17.06.20022 року в частині звільнення ОСОБА_1 , про поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного інженера з охорони праці та промислової безпеки бюро охорони праці та промислової безпеки відділу охорони праці управління АТ «ПІВДГЗК» з 17 червня 2022року.

Відмовити у задоволенні позовних вимог представника позивача Співак Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення з АТ «ПІВДГЗК» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 червня 2022 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на роботі, про стягнення з АТ «ПІВДГЗК» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 201 040,2 грн., про стягнення з АТ «ПІВДГЗК» на користь ОСОБА_1 судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.І. ХОМИК