_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7897/23
Провадження № 2/947/1790/23
УХВАЛА

13.03.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до відкриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, поданою до відкриття провадження у справі, в якій зазначає наступне.

19 листопада 2022 року ОСОБА_2 вчинено юридичний факт -заявлено про особисті майнові і немайнові відносини, направлені на стягнення з ОСОБА_1 матеріальної і моральної шкоди у розмірі 427 303 гривні, цитата "завданої внаслідок чинення злочину".

Указану неправомірну дію здійснено для протиправного самозбагачення, у кримінальному провадженні № від 14 квітня 2009 року, повторно розпочатому за ініціативою відповідача 29 серпня 2014 року за № 00050, при відсутності кримінальних правовідносин.

Метою вчиненого факту є матеріальне: ухилення від оплати судового збору, отримання грошей у розмірі 427 303 грн. шляхом прийняття рішення про стягнення органом державної влади; нематеріальне: спричинення душевних страждань внаслідок застосування відносно мене незаконного кримінального процесуального примусу, і притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за неможливість виконання нею робіт по оформленню земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь відповідача, внаслідок укладання цивільно-правової угоди про надання юридичних послуг від 03 серпня 2008 року.

Відповідачем вчинено неправомірні дії, з ціллю:

отримати у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності для цього правових підстав;

отримати гроші у розмірі 427 303 гривні у цивільних правовідносинах внаслідок неправомірного застосування кримінальної юрисдикції, і супровідного до цього кримінального процесуального примусу;

позбавити свобод, спричинивши душевні страждання.

Через відсутність правових підстав, доказів приналежності майбутньому відповідачу землі і будівель, спричинення матеріальної і моральної шкоди, функцію доказування обставин в обґрунтовування своєї позиції він переклав на органи державної влади.

Водночас, від правосуддя відповідач приховав, що права на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як і на всі будівлі на ній, станом на 06 березня 2023 року не має і не набув (розгляд цивільної справи № 520/21041/18, у якій він намагається отримати право власності, триває) а обвинувачення в неіснуючих злочинах вчинених щодо себе він здійснює системно, відносно різних людей, у тому числі і родичів, задля заволодіння майном.

ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на самостійний об`єкт нерухомості - житловий будинок 3 літ. «А» з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 що знаходяться у володінні гр. ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,1723 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 що знаходиться у володінні гр. ОСОБА_2 РНОКПП

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151ЦПК України).

Як встановлює ст. 150 ч.1.п. 1 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви, оскільки не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, не надано доказів того, що зазначене майно знаходиться у власності майбутнього відповідача.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову, не доведено співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову, що водночас позбавляє суд можливості визначити чи є види забезпечення позову співмірними із заявленими вимогами.

На підставі наведеного клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача або його представника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150, 151,152 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до відкриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Коваленко О. Б.