Справа № 750/1165/23
Провадження № 2/750/463/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

треті особи: Чернігівська міська рада, Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко Оксана Василівна,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Про те, що батьку належить вказане нерухоме майно, позивач дізналася лише під час оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4 . При житті батьки говорили, що вказана квартира в цілому належить матері, спадщину після смерті якої прийняла позивач. Крім того, враховуючи військові дії на території України, ОСОБА_1 не мала змоги звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом строк, оскільки перебувала на окупованій території. Також, пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзив на позов не подала.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує.

Відповідач, яка є рідною сестрою позивача, у судове не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає та просить задовольнити.

Чернігівська міська рада надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.05.2022 (а.с. 17).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори, наданої на запит суду, спадкова справа щодо майна після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Позивач зазначила, що в установлений законом строк вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки під час воєнних дій на території України перебувала на окупованій території. Крім того, про те, що батьку належить 1/2 частина квартири позивач дізналася лише під час оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4 . При житті батьки говорили, що вказана квартира в цілому належить матері, спадщину після смерті якої прийняла позивач.

Так, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 січня 2023 року, спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її дочка ОСОБА_1 . До складу спадщини входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (а.с. 42).

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , спадщину після смерті матері прийняла позивач. Чоловік спадкодавця (батько позивача) - ОСОБА_3 та дочка спадкодавця (рідна сестра позивача) - ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини (а.с. 60 на звороті, 61 на звороті).

Також, позивач як на поважну причину пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини посилається на те, що вона разом із своїм чоловіком здійснювали постійний догляд за його батьком ОСОБА_5 , оскільки останніх тяжко хворів, що підтверджується виписками із медичної документації хворого (а.с. 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32). ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, його похованням також займалися позивач зі свої чоловіком (а.с. 20, 22).

На даний час позивач проживає у вказаній вище квартирі батьків за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації, що підтверджується актом від 03 лютого 2023 року, складеним майстром КП «ЖЕК-10» ЧМР та підписаним мешканцями будинку (а.с. 40).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому, поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована.

Разом з тим, закон не містить застережень, які саме причини є поважними і визнання їх такими залежить від обставин конкретної справи.

Суд враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Слід також зазначити, що принцип «пропорційності», яким відповідно до статті 2 ЦПК України разом з іншими принципами зобов`язаний керуватися суд, тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18).

Таким чином, суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін.

Суд бере до уваги, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини з урахуванням законодавчих змін є досить незначним, а тому враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Також, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у її приватну сферу і становитиме для неї надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін.

За таких обставин, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності для забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, беручи до уваги те, що в Україні з 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, який діє і на момент ухвалення судом рішення, враховуючи, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини є незначним, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя