Дата документу 11.01.2023 Справа № 334/6161/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 334/6161/18 Головуючий у 1-й інстанції: Тучков С.С.
Провадження №22-ц/807/464/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

11 січня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника, адвоката Ями Дмитра Миколайовича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 року зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 334/1207/16.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено, ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну найменування Банку на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у сумі 31 946,93 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 20 121,42 доларів США, заборгованість за відсотками - 8 269,42 доларів США, пеня за прострочення відсотків - 2 100,12 доларів США, пеня за прострочення кредиту - 889,10 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків за кредитом у розмірі 394,84 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту заборгованість у розмірі 172,03 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 158,42 грн, тобто по 6579,21 грн з кожного.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник, адвокат Яма Дмитро Миколайович подав апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду 07 грудня 2022 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення було ухвалено без участі сторін, копію якого засобами поштового зв`язку отримано ОСОБА_2 09 листопада 2022 року, ОСОБА_1 - 21 листопада 2022 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги обгрунтовно тим, що судовий збір за подачу апеляційної скарги становить майже 20 000 грн, що натепер така сума для відповідачів є надмірною, оскільки вони не отримують доходів, юридична допомога адвокатом надається їм на умовах оплати «постфактум», тобто в залежності від результату вирішення спору, доходів за попередній 2021 рік відповідачі не мали, у зв`язку з чим, просять звільнити їх від сплати судового збору на підставі пп.1) ч.1, ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 грудня 2022 року матеріали справи витребувані з Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

13 грудня 2022 року матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 грудня 2022 року повернуто матеріали справи до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, для належного оформлення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року виправлено описку в рішенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року у цій справі, зазначено вірно найменування позивача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», замість невірного Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». В іншій частині рішення залишено без змін.

03 січня 2023 року матеріали справи повторно надійшли до суду апеляційної інстанції після належного оформлення.

Згідно з ч.1 ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЦПК Україниперебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.3 ст.124 ЦПК Україниякщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.1,2 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1,4,6 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

- на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

- на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що 26 вересня 2022 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у відсутності сторін (а.с.158-160), що підтверджується протоколом судового засідання від 26 вересня 2022 року (а.с. 157). Як вбачається із супровідного листа, 27 вересня 2022 року судом першої інстанції направлено копію оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.161-162). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трекінг номером 699 8, ОСОБА_1 отримав оскаржуване судове рішення 21 листопада 2022 року, яке повернулося до суду першої інстанції 23 листопада 2022 року (а.с.164). Відомості про отримання судового рішення ОСОБА_2 матеріали справи не містять, проте до апеляційної скарги апелянтом додано ксерокопію конверту та виписку з сайту Головна пошта країни «Укрпошта» за трекінг номером 69 0, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав оскаржуване судове рішення 09 листопада 2022 року (а.с.182,184).

Апеляційну скаргу подано апелянтами безпосередньо до Запорізького апеляційного суду 07 грудня 2022 року.

Враховуючи, що копію повного тексту оскаржуваного рішення суду у цій справі ОСОБА_2 отримано 09 листопада 2022 року, тому останній тридцятий день на оскарження припадає на робочий день п`ятницю 09 грудня 2022 року, ОСОБА_1 отримано 21 листопада 2022 року, тому останній тридцятий день на оскарження припадає на робочий день середу 21 грудня 2022 року.

Отже, апеляційну скаргу апелянтами подано в межах тридцятиденного строку із дня отримання копії повного рішення суду, що встановлений ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Враховуючи наведене, апелянти мають право на поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, строк на апеляційне оскарження рішення суду слід поновити.

Проте, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі не може бути відкрито з огляду на те, що вона не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме скаржниками при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 гривень.

За вимогами підпунктом один п.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом шість п.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року позивач (юридична особа) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, позов майнового характеру з ціною позову 31 946,93 доларів США, що еквівалентно 877 228,26 грн, за який було сплачено судовий збір у розмірі 13 158,42 грн, що підтверджується відповідним меморіальним ордером № від 16 серпня 2018 року (а.с.1).

З апеляційної скарги вбачається, що апелянти оскаржують рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Таким чином, сплаті підлягає судовий збір у розмірі (13 158,42 * 150 %) = 19 737,63 грн.

З огляду на наведене, апелянтам при подачі апеляційної скарги необхідно було сплатити 19 737, 63 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 порушено клопотання про звільнення їх від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі пп.1) ч.1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» посилаючись на скрутне матеріальне становище, пов`язане з відсутністю доходів за 2021 рік.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення їх від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно частини 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Оскільки, в силу вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір»:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або;

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, встановлено, що підстав, передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавчий збір», для розстрочки чи відстрочки апеляційним судом сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, із наявних у цій справі матеріалів не вбачається.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги, тобто довідки з управління пенсійного фонду України УПФУ, з УСЗН за останній рік, банківські документи про відсутність на рахунку коштів.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів вищезазначеної справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до визначеної категорії осіб не відносяться.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "цивільних прав та обов`язків" (Рішення ЄСПЛ у справі "Гоффман проти Німеччини" ("Hoffmann v. Germany") від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі "Кудла проти Польщі" ("Cudla v. Poland") від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

В силу п.29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального стану ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надано докази у вигляді Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 22 листопада 2022 року, відповідно до яких ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з першого по четвертий квартал 2021 року інформація про доходи відсутня (а.с.185,186).

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 також не надано.

Отже, наведені в обґрунтування заявленого клопотання доводи не можуть слугувати достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору або його розстрочення, оскільки не підтверджені належними доказами, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не надано довідки з ПФУ, УСЗН, ДПСУ за 2022, банківські документи про відсутність на рахунку коштів.

У зв`язку з чим, вважаю за необхідне залишити клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення, розстрочення без задоволення.

Водночас, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 роз`яснюється, що вони не позбавлені права звернутися до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, про розстрочення сплати судового збору надавши відповідні докази, які б свідчили про наявність підстав для цього.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги на судове рішення необхідно сплатити судовий збір у розмірі 19 737,63 грн виходячи із розрахунку (13 158,42 х 150%) та надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції.

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2023 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки апелянтом не виконані вимоги процесуального закону, суд, виходячи із правил ст.185 ЦПК України, вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись ст.ст.185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника, адвоката Ями Дмитра Миколайовича про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представнику, адвокату Ямі Дмитру Миколайовичу строк на апеляційне оскарженнязаочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року у цій справі.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника, адвоката Ями Дмитра Миколайовича про звільнення від сплати судового збору або його розстрочення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника, адвоката Ями Дмитра Миколайовича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2022 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків (направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 19 737,63 грн, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, про розстрочення сплати судового збору відповідно до закону, встановленого судом).

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.С. Подліянова