Ухвала

01 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 308/14855/19

провадження № 61-13877св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Самшит»,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Стронг», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит» на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 липня 2021 року в складі колегії суддів: Собослой Г. Г., Джуга С. Д., Мацунич М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Самшит» (далі - ТОВ «Самшит») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Стронг» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Стронг»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило визнати недійсними з моменту укладення договори відступлення права вимоги від 25 жовтня 2017 року № 25-10/17 та № 25-10/17-2, укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Стронг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської областівід 08 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 25 жовтня 2017 року № 25- 10/17, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Стронг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 25 жовтня 2017 року № 25- 10/17- 2, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Стронг» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції виходив з того, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт - кредитор - банк або фінансова установа, якій законом надано право надавати фінансові послуги.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12 липня 2021 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2020 рокускасовано, у задоволенні позову ТОВ «Самшит» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що між відповідачами не виникли правовідносини факторингу. За своєю правовою природою спірні договори є договорами купівлі-продажу майнового права, укладеними банком під час розпродажу активів у процедурі ліквідації з метою розрахунку з кредиторами, тому не можуть бути віднесені до договорів факторингу.

Крім того, позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, він не обґрунтував, які його права були порушені внаслідок укладення оспорюваних договорів з огляду на те, що договори про відступлення права вимоги, укладені між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Стронг», є дійсними.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2021 року ТОВ «Самшит» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 липня 2021 року та залишити в силі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2020 року.

На обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначав, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18) та від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14- 16цс20).

Відступлення права грошової вимоги повинне здійснюватися відповідно до положень глави ЦК України, яка регулює відносини факторингу, шляхом укладення саме договору факторингу з відповідним суб`єктним складом, а не шляхом укладення договору про відступлення права вимоги з фізичною особою.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

15 вересня 2021 року справа № 308/14855/19 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2022року справу призначено до судового розгляду.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою від 06 липня 2022 року Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 206/4841/20 з огляду на необхідність відступу (шляхом конкретизації) від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14- 222цс18), від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року справу № 206/4841/20 прийнято та призначено до розгляду з огляду на необхідність детального розмежування правочинів факторингу, цесії та купівлі-продажу прав у кредитних правовідносинах і тлумачення положень частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 308/14855/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Самшит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Стронг», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. М. Коротун
М. Ю. Тітов