Справа №752/2637/23
Провадження №4-с/752/100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Семененко-Конончук В.М.,

державного виконавця Гаджи А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), боржник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

В обґрунтування скарги зазначив, що 25.11.2003 Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 2-3306/17, відповідно до якого зобов`язано ВАТ трест «Київміськбуд-6», починаючи з 16.11.2003 сплачувати щомісяця на памперси 322,83 грн., на ліки 43,45 грн. та на майбутнє зі змінами цін проводити відповідні перерахунки виплат на придбання памперсів та ліки.

На виконання цього рішення 25.12.2003 видано виконавчий лист.

14.02.2006 судом замінено боржника ВАТ трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

20.11.2013 Печерський відділ державної виконавчої служби замінив сторону виконавчого провадження ВАТ трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

24.04.2015 Печерський відділ державної виконавчої служби виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2003, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, та перенаправив виконавчий документ до Шевченківського відділу державної виконавчої служби.

09.06.2004 Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань прийняв його особову справу та наступного дня продовжив виплату раніше призначеної страхової виплати, про що виніс постанову від 10.06.2004 №10/476.

10.10.2016 та 13.01.2023 він звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою до державного виконавця стягнути кошти згідно виконавчого листа від 25.12.2003 з дати прийняття його особової справи Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань переказувати стягнуті кошти на його особистий рахунок.

Жодної відповіді на ці звернення він не отримав.

Неправомірна бездіяльність державного виконавця полягає в тому, що виконавче провадження не було відкрито, а йому не направили копію відповідної постанови.

Просив суд:

визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною;

зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження щодо стягнення з боржника коштів згідно виконавчого листа від 25.12.2003, починаючи з дати прийняття Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань його особової справи;

надати йому ідентифікатор доступу до виконавчого провадження №6151181;

розглядати справу без його участі.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаджи А.В. пояснив, що 24.01.2023 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 з копією виконавчого листа. Він помилково відкрив виконавче провадження, оскільки керівник відділу провів перевірку дій державного виконавця та скасував постанову про відкриття виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі не оригіналу, а копії виконавчого листа. У Шевченківському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на виконанні виконавче провадження, стягувачем в якому є ОСОБА_1 , проте воно зупинене. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Заявник ОСОБА_1 та представник Управління виконавчої дирекції Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань до суду не з`явились, просили розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

25.11.2003 Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено рішення по справі № 2-3306/17, згідно з яким стягнуто з ВАТ трест «Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплатам на памперси 6392,03 грн., заборгованість за ліки 869,41 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн.; зобов`язано ВАТ трест «Київміськбуд-6», починаючи з 16.11.2003 сплачувати щомісяця на памперси 322,83 грн., на ліки 43,45 грн.; на майбутнє зі змінами цін проводити відповідні перерахунки виплат на придбання памперсів та ліки; стягнуто судовий збір та допущено негайне виконання рішення.

25.12.2003 судом був виданий виконавчий лист.

14.02.2006 судом постановлено ухвалу про заміну боржника ВАТ трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

20.11.2013 Печерський відділ державної виконавчої служби замінив сторону виконавчого провадження №6151181 ВАТ трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

24.04.2015 Печерський відділ державної виконавчої служби виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №6151181 з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2003, виданого Голосіївським районним судом міста Києва.

13.01.2023 ОСОБА_1 направив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про стягнення коштів згідно виконавчого листа від 25.12.2003, яка була отримана 16.01.2023.

24.01.2023 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаджи А.В. було відкрито виконавче провадження №70775104 з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2003, виданого Голосіївським районним судом міста Києва, про стягнення з боржника ВАТ трест «Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 9261,44 грн.

В рамках виконавчого провадження №70775104 державним виконавцем 25.01.2023 було винесено постанову про визначення розміру мінімальних витрат для боржника, 26.01.2023 - постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, а 27.01.2023 - постанову про арешт коштів боржника ВАТ трест «Київміськбуд-6».

20.03.2023 начальником Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Підченком Д.Є. з власної ініціативи було здійснено перевірку законності дотримання вимог державним виконавцем вимог чинного законодавства України при проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні №70775104, встановлено, що зазначене виконавче провадження було відкрито на підставі копії виконавчого листа та винесено постанову про визнання дій державного виконавця такими, що вчинені з порушенням вимог ст. ст. 3,4, 13 24-27, 40, 42, 56 Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову від 26.01.2023 про стягнення з боржника виконавчого збору, постанову від 27.01.2023 про арешт коштів боржника, постанову від 25.01.2023 про визначення розміру мінімальних витрат для боржника та постанову від 24.01.2023 про відкриття виконавчого провадження.

20.03.2023 на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Пунктом 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на 24.04.2015) встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Переліком виконавчих дій та строками їх вчинення, який є додатком до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (пункт 1 розділу ІХ) (у редакції наказу Міністерстваюстиції України від 21.07.2020 № 2487/5 встановлено, що повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання здійснюється протягом 3 робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа, а винесення постанови про відкриття виконавчого провадження здійснюється не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа до виконавця.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що державний виконавець, отримавши заяву ОСОБА_1 про примусове виконання рішення разом з копією виконавчого листа був зобов`язаний протягом 3 робочих днів скласти і направити стягувачу повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки до виконання може бути прийнятий лише оригінал виконавчого листа, а не його копія.

Оскільки згідно з даними трекінгу поштового відправлення Шевченківський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримав заяву ОСОБА_1 від 13.01.2023 разом з копією виконавчого листа 16.01.2023, то не пізніше 19.01.2023 державний виконавець повинен був скласти і направити стягувачу ОСОБА_1 повідомлення про повернення копії виконавчого листа від 25.11.2003 без прийняття до виконання, оскільки до виконання може бути прийнятий лише оригінал виконавчого листа, а не його копія.

Саме в цьому, на думку суду, полягає бездіяльність державного виконавця, який склав таке повідомлення лише 20.03.2023.

За встановлених обставин у суду немає законних підстав покладати на державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) обов`язок відкрити виконавче провадження щодо стягнення з боржника коштів згідно виконавчого листа від 25.12.2003, починаючи з дати прийняття Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань його особової справи.

Також відсутні законні підстави для покладення на державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) обов`язок надати стягувачу ОСОБА_1 ідентифікатор доступу до виконавчого провадження №6151181, оскільки зазначене виконавче провадження перебувало на виконанні у Печерського відділу державної виконавчої служби, який 24.04.2015 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №6151181 з примусового виконання виконавчого листа від 25.11.2003.

Крім того, суд відзначає, що ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до суду з пропуском строку, встановленого ст. 449 ЦПК України.

Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що заяву про примусове виконання разом з копією виконавчого листа від 25.11.2003 та реквізитами для сплати коштів ОСОБА_1 направив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.01.2023.

16.01.2023 відділ отримав зазначену заяву, а тому в строк до 26.01.2023, включно, ОСОБА_1 мав право оскаржити до суду бездіяльність державного виконавця, проте подав до суду скаргу лише 01.02.2023.

З клопотанням про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця із зазначеннням поважності причин його пропуску заявник не звертався.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 17.10.2014 №6, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом, суд дійшов висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 127, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений 24.03.2023.

Суддя Ж. І. Кордюкова