Справа № 683/3205/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника -

адвоката Сакенова Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/3205/22, 2/683/186/2023 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . До складу спадщини після смерті батька увійшло 7/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що він є спадкоємцем майна ОСОБА_2 по закону і у встановленому порядку прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини після смерті батька, зокрема на спірну частину житлового будинку, йому було відмовлено через відсутність документального підтвердження факту прийняття ним спадщини, а також через неможливість визначення кола спадкоємців.

Крім того, за життя ОСОБА_2 склав заповіт на все майно на іншого спадкоємця.

Тому, для вирішення питання про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , тому вказує, що має право на все належне останньому майно.

В зв`язку із чим, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право власності на належні йому 7/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Сакенов Ю.К. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності представника, позов визнає.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК в редакції 1963 року).

Згідно зі ст.534 ЦК (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК в редакції 1963 року).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.1, ч.2 ст.549 ЦК в редакції 1963 року).

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено жодними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старокостянтинів Хмельницької області помер ОСОБА_2 , який для позивача ОСОБА_1 був рідним батьком.

03 листопада 2022 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №439/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 23 квітня 2001 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., зареєстрований в реєстрі за №1484, згідно якого усе належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_3 .

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 спадкоємець по заповіту ОСОБА_3 до нотаріуса не зверталась. Відомостей про те, що ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном матеріали спадкової справи не містять.

03 листопада 2022 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачу у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння в зв`язку із неможливістю встановлення факту прийняття спадщини, місця відкриття спадщини та кола спадкоємців.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №439/2022, заведеної 03 листопада 2022 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Так, зі змісту свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається, що місцем його смерті є м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Зі змісту заповіту ОСОБА_2 від 23 квітня 2001 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., вбачається, що нотаріус встановила особу ОСОБА_2 та зазначила у заповіті місцем його проживання адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №1454/03-28/2022 від 26 вересня 2022 року вбачається, що станом на 30 квітня 2001 року за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований лише ОСОБА_1 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_2 усе життя і по день своєї смерті проживав по АДРЕСА_1 . Разом із ним за цією ж адресою постійно проживав його син ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 його син ОСОБА_1 продовжує користуватись вказаним житловим будинком.

Отже, досліджені судом докази вказують на те, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжує проживати та користуватись вказаним житловим приміщенням і після його смерті.

Враховуючи, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняла, тому спадкування його майна здійснюється за законом і єдиним його спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину на підставі ч.1 ст.549 ЦК (в редакції 1963 року), є його син ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло 7/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана частина будинковолодіння належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 червня 1978 року, виданого державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Давидовою Ф.І., зареєстрованого в реєстрі за №1404.

28 квітня 2009 року право власності ОСОБА_2 на 7/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 червня 1978 року, виданого 06 квітня 2009 року нотаріусом Хмельницького державного нотаріального архіву Лабчук І.К.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про

судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

03 листопада 2022 року державний нотаріус Заворотна Т.В. відмовила позивачу у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння, що підтверджується листом №1317/02-14 від 03 листопада 2022 року.

Разом з тим, досліджені судом докази доводять факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про прийняття спадщини ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, а також те, що спадкоємець ОСОБА_2 за заповітом ОСОБА_3 спадщину не прийняла, тому право на спадкування набув ОСОБА_1 , який є сином спадкодавця та єдиним його спадкоємцем першої черги за законом. Саме до ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом перейшло право власності на належні ОСОБА_2 7/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 7/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Повний текст рішення складено 03 лютого 2023 року.

Суддя: