Справа № 602/118/18
Провадження № 8/602/1/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2023 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Яблонська М. М.,

з участю представника заявника адвоката Покотило Ю. В., представника стягувача адвоката Данилевич А. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що згідно рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року у справі № 602/118/19 позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 49347 доларів США 87 центів заборгованості по основному боргу по кредитному договору № 444 від 20 липня 2007 року та 18224 грн. 17 коп. сплаченого судового збору.

Вважає, що вказане судове рішення підлягає перегляду у зв`язку із нововиявленими обставинами, передбаченими п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, оскільки судом у вказаному рішенні було встановлено, що між тими ж сторонами Лановецьким районним судом вже вирішувався спір про стягнення заборгованості за кредитним договором № 444 від 20.07.2008 року. Зокрема, рішенням Лановецького районного суду від 13 липня 2010 року у справі №2- 148/10 з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №444 від 20.07.2008 року в загальній сумі 83252,87 доларів США., що становило 657964,48 грн., шляхом звернення стягнення на іпотечне майно ОСОБА_1 . Ухвалами Лановецького районного суду від 11 жовтня 2010 року, 05 вересня 2013 року та 18 березня 2016 року виконання рішення Лановецького районного суду від 13 липня 2010 року у справі №2-148/10 було розстрочено. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок стягнення заборгованості за основним зобов`язанням. При цьому, задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, суд виходив виключно із розрахунку, наданого позивачем. Однак звернувшись до органу ДВС, який здійснює примусове виконання рішення Лановецького районного суду від 13 липня 2010 року у справі №2-148/10, яке ОСОБА_1 виконується в розстрочку, відповідачем було з`ясовано, що станом на 20 вересня 2019 року залишок боргу з примусового виконання виконавчого листа №2-148/2010, виданого 02.02.2011 року Лановецьким районним судом про дострокове стягнення з ОСОБА_1 в користь філії Лановецького відділення № 6387 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 83 252,92 дол. США, що становить 657 964,48 грн. та судові витрати по справі: 1 700,00 грн. державного мита та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, становить 160 421,09 грн. Виходячи із курсу національної валюти відносно долара США станом на 20 вересня 2019 року (24,617559 грн. за 1 дол. США), заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Державний ощадний банк України» по кредитному договору №444 від 20 липня 2007 року не могла бути більшою, ніж 6 516,53 дол. США (160 421,09 грн. /24,617559 грн.). За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року у справі №602/118/19 в частині стягнення заборгованості по основному боргу по кредитному договору № 444 від 20 липня 2007 року необхідно змінити, зменшивши суму стягнення до 6516,53 доларів США.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Покотило Ю.В. вимоги заяви підтримав, просить заяву задовольнити з мотивів, наведених в заяві. Крім того, представник заявника вказав, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 21 грудня 2022 року у справі № 602/1082/19, правовідносини якої є аналогічними і практично тотожними до правовідносин у справі №602/118/18, наведено висновок про те, що оскільки ухвалами Лановецького районного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2010 року, від 05 вересня 2013 року та від 18 березня 2016 року розстрочено виконання рішення Лановецького районного суду від 13 липня 2010 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у спосіб звернення стягнення, зокрема були встановлені графіки щомісячного погашення суми стягнення, і виконання цього рішення контролювалось органом ДВС, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимого про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 48726,54 доларів США у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності, про застосування якої заявив відповідач у суді першої інстанції. Наведений висновок Верховного Суду підлягає врахуванню при вирішенні його заяви.

В судовому засіданні представник стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» адвокат Данилевич А.Б. просить відмовити у задоволенні заяви з підстав, вказаних у запереченні на заяву про перегляд судового рішення. У запереченні зазначає, що заява не містить обґрунтування наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачеві на час розгляду справи, із підтвердженням належними, достатніми та достовірними доказами, що виключає підставність до задоволення заяви, що розглядається та скасування рішення суду, що набрало законної сили. Крім того, ОСОБА_1 виконано умови кредитного договору № 444 від 20 липня 2007 року, у нього відсутня заборгованість по сплаті боргу, кредит ним сплачений повністю, що само по собі є підставою для відмовлення в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд додаткового рішення за нововиявленими обставинами суд встановив.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року по цивільній справі № 602/118/18 позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково і стягнено з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 49347 доларів США 87 центів заборгованості по основному боргу по кредитному договору № 444 від 20 липня 2007 року та 18224 грн. 17 коп. сплаченого судового збору (а.с.5-8).

Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 20.09.2019 року, офіційний курс долара США складав 2461,7559 грн. (а.с.9).

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2021 року у справі № 602/118/18, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 02 грудня 2019 року Лановецьким районним судом у справі № 602/118/18 про «стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 49347,87 доларів США заборгованості по основному боргу по кредитному договору №444 від 20 липня 2007 року та 18224,17 грн. сплаченого судового збору».

Згідно копії квитанції № від 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 сплачено в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» борг за кредит згідно договору № 444 від 20.07.2007 року в сумі 40000,00 доларів США, що еквівалентно 1119072,00 грн.

Згідно копії квитанції № від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 сплачено в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» борг за кредит згідно договору № 444 від 20.07.2007 року в сумі 7847,90 доларів США, що еквівалентно 219030,18 грн.

Відповідно до ст.423ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

З аналізу норм чинного законодавства під нововиявленими обставинами розуміються обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення справи, але не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність певних умов, а саме: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, те, що такі обставини є істотними для розгляду справи та вирішення спору, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Таким чином, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України», від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» наголосив на тому, що процедура перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження передбачає існування доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя.

Необхідно відзначити, що у з`ясуванні наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами має значення факт та момент встановлення відповідних обставин заявником та характер цих обставин як доказів у справі.

У даному випадку визначальним є істотність для справи обставин, які підтверджуються певними доказами і на які посилається заявник як на нововиявлені, та з`ясування того, чи були або могли бути ці обставини відомими заявникові на момент вирішення спору.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`ясувалася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Суд також враховує, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються ново виявлені обставини. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте, можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою рішення суду, що набуло законної сили, є новою, але не нововиявленою обставиною, тому не є підставою для перегляду судового рішення в іншій справі.

Суд також зазначає, що інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд, але останній ( з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Судом була надана оцінка всім доказам у справі, які не можуть бути переоцінені під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, й відповідно, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом також не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. В разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено, що обставини, на які він посилається, як на підставу перегляду рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року у справі № 602/118/18, є нововиявленими і такими, які можуть істотно вплинути на вирішення справи.

Таким чином, суд переконаний, що заява про перегляд додаткового рішення суду за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,126,127,423-429 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2019 у справі 602/118/18 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити в силі.

Повний текст ухвали буде складено 13 лютого 2023 року.

На дану ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. В. Радосюк