Справа № 291/987/22
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирскької області у складі:

головуючого судді: Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її ім`я аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. 19.01.2023 року позивачкою було подано заяву про зменшення позовних вимог, просила стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Також позивачка просила суд стягнути з відповідача судовий збір сплочений нею при подачі позовної заяви до суду та витрати на правову допомогу в розмірі 5992,40гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що 16 грудня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану

Ружинського районного управління юстиції, актовий запис №76. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю порозуміння, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сім`ю, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припиненні на протязі тривалого часу, а саме більше 3 років. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Окрім того, позивачка зазначає, що дитина знаходяться на її утриманні, відповідач участі в її утриманні не приймає, у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на її утримання не бажає, тому вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи, в підготовчому судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини визнає частково, просив зменшити розмір аліментів з однієї третьої на одну четверту, стягнення з нього на користь позивачки витрат на правову допомогу не визнає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 16 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану

Ружинського районного управління юстиції, актовий запис №76 (а.с. 8).

Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 , виданим 12.06.2014 року Виконавчим комітетом Огіївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, спору відносно місця проживання якої між ними не має (а.с.10).

Відповідно довідки виданої Ружинською селищною радою Бердичівського району Житомирської області за №35 від 02.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51).

Згідно із ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.. 51 Конституції України ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.

На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Згідно зі статтею 24 СК України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодекму України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Сторони, будучи батьками дитини, зобов`язані здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоров`я може надавати допомогу на утримання дитини, а тому суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, на утримання малолітньої дитини в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України).

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Позивач в позовній заяві також просить стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5992,40гривень.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

До матеріалів справи додано акт прийому надання витрат правової допомоги до договору-доручення про надання правової допомоги за №57 від 15.03.2022 року від 12.10.2022 року та квитанцію №57 від 15.03.2022 року (а.с.12).

В Акті про надання і прийняття правничої допомоги від 15.03.2022 року зазначено, що адвокат надав, а клієнт прийняв таку правничу допомогу:

-консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів та їх отримання для справи - 1 година х 2192,40 грн.;

-підготовка процесуальних документів, оформлення позовної заяви, адвокацькі запити - 2 години х 2192,40 грн. = 4384,80 грн., всього 6577 грн.20 коп. (а.с. 12 а).

Згідно квитанції №57 від 15.03.2022 року позивачкою сплачено кошти за позовну заяву та ведення справи в суді в сумі 6800 гривень (а.с. 12).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про відмову у стягненні витрат на правову допомогу, суд з огляду на розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 5992,40 гривень до 1500.00 гривень.

Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Судовий збір про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки позивачка при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору, тому суд, керуючись положеннями ч.6 ст.141 , ч.1 ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.110, ст.112 , ст.113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. ст. ст. 141, 142, 258, 259, 264, 265, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянкою України та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянином України , який зареєстрований 16 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції, актовий запис №76.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3 , громадянина України , жителя АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 , громадянки України, аліменти, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу подачі заяви 29.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1500,00 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення після набрання законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 .

Суддя О. В. Митюк.