Справа № 206/3269/22
Провадження № 2/206/112/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючий суддя Нестеренко Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравченка М.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справи за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
До Самарського районного суду міста Дніпропетровська 26.10.2022 надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , була у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 в період з 30 квітня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04 вересня 2004 року зроблено запис за № 476. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року по цивільній справі № 206/7634/13-ц. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року з Відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_6 до його повноліття на користь матері, ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2018 року по цивільній справі № 206/1699/18 було змінено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 встановивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, але він проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні, оскільки продовжує навчання, а саме являється студентом IV курсу денного відділення Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій (шо підтверджується довідкою № 92 від 19.10.2022) та не отримує стипендії ( що підтверджується довідкою № 37 від 29.09.2022) Позивачу дуже складно одній повністю утримувати нашого з Відповідачем сина. В свою чергу Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча у відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України зобов`язаний надавати. Ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх д досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач таку допомогу надавати має можливість оскільки фізично здоровий, нікому іншому аліменти не платить, працездатного віку. Ч. 3 ст. 199 СК України - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи викладене позивач просила стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1 , на її користь, аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення сином навчання чи до досягне двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Не погодившись із доводами позивача, представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що в провадженні Самарського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться справа № 206/3269/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 07.12.2022 року було прийнято рішення про відкриття провадження по справі і надано право відповідачу подати в 15-денний термін відзив на позовну заяву. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. З 24.02.2022 року по теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року мобілізований до лав Збройних Сил України де зараз і проходить службу на посаді головного сержанта (наказ № 48 від 24.02.2022 року) на захисті України від збройної агресії (війни) російської федерації. Відповідний запис міститься у військовому квитку Серії НОМЕР_2 виданий Самарським військовим комісаріатом 18.05.2000 року. З матеріалами справи № 206/3269/22 та Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська я ознайомився 12 січня 2023 року, отже п`ятнадцятиденний строк на подання від відзиву, зазначений в Ухвалі суду, представником відповідача не порушений. В своєму позові позивачка, яка є колишньою дружиною відповідача, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час навчання у розмірі частки з усіх видів мого заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення сином навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач також зазначає, що, була у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 в період з 30 квітня 2004 року по 10 грудня 2013 року. Шлюб було розірвано рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська 26.11.2013 року по цивільній справі № 206/7634/13-ц. Позивач також зазначає, що Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року з ОСОБА_4 було стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до його повноліття на користь матері ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі 400 (чотириста) гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону. Позивач також зазначає, що Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 17 травня 2018 року по цивільній справі № 206/1699/18 було змінено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 встановивши їх у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позивач також зазначає, що 18 серпня 2022 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років він проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні, оскільки продовжує навчання, а саме являється студентом IV курсу денного відділення Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій ( що підтверджується довідкою № 92 від 19.10.2022 року) та не отримує стипендії ( що підтверджується довідкою № 37 від 29.09.2022 року). Позивач також зазначає, що їй дуже складно повністю утримувати їхнього з відповідачем сина. Позивач також зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина на не надає, що у відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України зобов`язаний надавати. Відповідач ОСОБА_4 з такими твердженнями позивача ОСОБА_1 категорично не погоджується. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Варто також зазначити, що згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Аналіз положень ст. 199 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина які продовжують навчання суд має встановити реальне існування особливих обставин, досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина які продовжують навчання. Представник відповідача та відповідач ОСОБА_4 зазначають, що третя особа, а саме син відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років. Відповідно до документів наданих позивачем ОСОБА_1 , третя особа син відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжує навчання на денній формі, не отримує стипендії, що на думку позивача перешкоджає третій особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, у зв`язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідно до довідки № 92 від 19.10.2022 року Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій, наданої ОСОБА_3 , останній дійсно є студентом IV курсу денного відділення Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій (1 рівня акредитації) з 01 березня 2019 року на бюджеті групи ЕЛ-19, наказ про зарахування від 29.07.2019 року № 91-у, термін закінчення навчального закладу 30.06.2023 року, довідка дійсна до 01.01.2023 року. Позивачем ОСОБА_1 , не надано відомостей про графік навчання третьої особи їх сина ОСОБА_3 , тільки зазначено, що навчається на денній формі, не заявлено чи часи навчання дійсно становлять весь робочий день, тиждень, оскільки, якщо в нього є вільний час, то він може мати змогу підробляти і частково забезпечувати себе. Відповідач ОСОБА_4 зазначає, що до початку Війни, тобто до 24.02.2022 року його син ОСОБА_3 , третя особа у цій справі, підробляв у відповідача та мав гідні кошти чим частково забезпечував себе. Представнику відповідача та відповідачу не зрозуміло, та вони просять шановний суд звернути увагу та зазначити цей факт у своєму рішенні, що позивач свідомо замовчує перед судом той факт, що відповідно до Наказу Директора Дніпропетровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій № 13 від 24.02.2022 року «Про організацію дистанційного навчання» на підставі Указу президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану» та введення воєнного стану на території України, з 24.02.2022 року по теперішній час у коледжі та філії запроваджено процес за дистанційною формою навчання. (копія Наказу № 13 від 24.02.2022 року надається). Представник відповідача та відповідач ОСОБА_4 вважають, що позивач ОСОБА_1 зобов`язана довести також обставини наявності у батька - відповідача по справі можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч.ч 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідач має змогу надавати допомогу позивачеві на утримання третьої особи ОСОБА_3 , остання не надала. На думку представника відповідача доводи позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач має змогу надавати допомогу оскільки фізично здоровий, нікому іншому аліменти не платить, що він працездатного віку, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Представник відповідача та відповідач просили суд врахувати, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів щодо розміру доходів відповідача. Жодних належних доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі в якому просить позивач до матеріалів справи позивачем не додано. На превеликий жаль представника відповідача, як він зазначає усі спроби відповідача найти спільну мову з позивачкою ОСОБА_1 не увінчалися успіхом. Відповідач постійно добровільно сплачував сину грошові кошти, окрім аліментів щомісячно до настання повноліття (18 років). До призову на військову службу надавав невелику роботу сину за що сплачував йому грошові кошти. Постійно приймав та приймає участь у вихованні сина, його забезпеченні одягом, продуктами харчування, відпочинком, кишеньковими коштами у достатній кількості тощо! Підтримував та підтримує з сином нормальні батьківські, близькі та дружні відносини! Багату кількість часу син систематично проживав разом зі відповідачем та іноді проживає. Але вирішити питання в позасудовому порядку не вийшло, так як позивачка наголошує, що тільки вона повністю утримує сина, а відповідач жодної допомоги не надає, що є неправдою та спробою позивачки ввести суд в оману. До досягнення повноліття відповідач стабільно сплачував аліменти і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину ОСОБА_7 .. І на сьогодні відповідач допомагає та згоден допомагати додатково матеріально у розмірі 2000 грн щомісяця. До моменту подання позову відповідач надавав таку допомогу сину ОСОБА_3 .. Наразі відповідач перебуває в офіційному шлюбі, разом веде спільне господарство з дружиною, відповідач є главою сім`ї і повинен забезпечувати і себе і дружину (копії документів додаються). Наразі єдиний дохід відповідача головного сержанта інструктора взводу інструкторів ОСОБА_4 військовослужбовця Збройних сил України складає 15000 гривень, це його заробітна плата, яку він не приховує і сплачує всі податки державі. Окрім того, представник відповідача і Відповідач ще раз наголошують, що відповідач ОСОБА_4 згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки ОСОБА_3 є його дитиною і відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний його утримувати якщо має змогу. І, враховуючи розмір доходу відповідача, він має змогу сплачувати саме таку суму, навіть, якщо це змусить відповідача зменшити певні найнеобхідніші витрати на себе та нову родину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз`яснень викладених у Постанові ПВС України від 15.05.2006 року № 3 №Про застосування судами окремих норм статей СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18-ти років, але не більше 23-х років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги, наявність у батьків можливості надання такої допомоги. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Враховуючи викладене представник відповідача просив, у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в частині стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час навчання у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення сином навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, відмовити. Прийняти рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років, за умов продовження навчання.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що їх син, ОСОБА_3 шукав собі місце роботи, але враховуючи, що у нього відсутній диплом за будь-якою спеціальністю, на роботу його не приймають. А також враховуючи той факт, що у зв`язку із війною у місті Дніпро зупинились всі будівельні роботи, він не має можливості піти працювати на будівництво.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, при цьому зазначив, що враховуючи ту обставину, що він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в судових дебатах зазначив, що відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , який видано відділом реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровська вбачається, що батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.9).

З копії свідоцтва про шлюб виданого 09.01.2015 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вбачається, що ОСОБА_6 09.01.2015 уклала шлюб з ОСОБА_8 , після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 10).

З копії довідки про доходи № 37 від 29.09.2022 виданої Дніпровським фаховим коледжем енергетичних та інформаційних технологій вбачається, що ОСОБА_3 будь-якого доходу (стипендії) не отримує (а.с.11).

Шлюб між сторонами, позивачем та відповідачем по справі, розірвано, що підтверджується копією рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року по цивільній справі № 206/7634/13-ц (а.с.12).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року з Відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 до його повноліття на користь матері, ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону (а.с.13-14)

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2018 року по цивільній справі № 206/1699/18 було змінено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 встановивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с.15-17).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4058 від 22.09.2020 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 (а.с.19-20).

ОСОБА_3 є студентом Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій (І рівня акредитації), що підтверджується довідкою № 92 від 19.10.2022, у вказаній довідці термін закінчення навчання зазначено 30.06.2023 (а.с.22).

З копії військового квитка Серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що 24.02.2022 на підставі Указа Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 останнього було призвано у Збройні сили України (а.с.54-56).

З копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 виданого 07.11.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайоного управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_10 (а.с.57).

Згідно з копією Наказу № 13 від 24.02.2022 який складено та підписано директором Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій ОСОБА_11 вбачається, що у вищевказаному навчальному закладі з 24.02.2022 запроваджено освітній процес за дистанційною формою навчання у коледжі та філії (а.с.58).

Згідно з копією Наказу № 15-у від 03.02.2023, який складено та підписано в.о. директора Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій Бондаренко В. вбачається, що ОСОБА_3 призначено соціальну стипендію згідно наданих документів з 04.02.2023 (а.с.69).

З копії довідки про доходи №214 від 21.02.2023 виданої на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що останній проходить військову службу з 07.05.2022 у військовій частині НОМЕР_5 і з 01.08.2022 по 31.01.2023 йому нараховано наступну суму коштів: 83854,13 грн. (грошове забезпечення) 161591,39 грн. (інші нарахування) (а.с.86-87).

З копії довідки про доходи № 8 від 03.03.2023 виданої Дніпровським фаховим коледжем енергетичних та інформаційних технологій вбачається, що ОСОБА_3 за лютий місяць 2023 року отримав соціальну стипендію у розмірі 890 грн. (а.с.95).

З копії довідки виданої головному сержанту ОСОБА_4 вбачається, що він дійсно в період з 04.11.2022 по 07.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в межах Дніпропетровської області (а.с.99).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином закон вимагає як від позивача, так і від відповідача надання суду доказів, на які вони посилаються при зверненні до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що на даний час, син позивача та відповідача ОСОБА_3 є студентом 4 курсу Дніпровського фахового коледжу енергетичних та інформаційних технологій. Дата закінчення навчання 30.06.2023 рік. ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він перебуває на утриманні своєї матері. Щодо отримання ним соціальної стипендії у розмірі 890 грн., слід зазначити, що зазначені кошти отримуються повнолітньою особою на час навчання від держави, не від матері чи батька.

Відповідач ОСОБА_4 є батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання та не досяг 23 річного віку, також є працездатною особою, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, або осіб похилого віку не має, також не має на утриманні непрацездатних осіб. Таким чином, відповідач ОСОБА_4 має змогу сплачувати аліменти на утриманні сина, оскільки має постійний дохід, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не доведені обставини, які підтверджували би той факт, що він не може надавати матеріальну допомогу у розмірі, який зазначений позивачем у позовних вимогах. Разом з тим, позивачем доведено, що їх сумісний повнолітній син, який не досяг 23 річного віку, продовжує навчання та не має можливості отримання додаткового доходу, шляхом працевлаштування, враховуючи воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.
Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.
Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання.
Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач має регулярний дохід, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 183 цього Кодексу.
За положеннями ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.
Згідно зіст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Приймаючи рішення, суд керується ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексі України, згідно якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст.ст. 182, 183 та ст. 199 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на навчання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 26.10.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд має вирішити питання про розподіл судових витрат. Позивачем, яка відповідно до Закону України " Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору під час звернення до суду із позовом про стягнення аліментів, судовий збір сплачено не було, в зв"язку із чим з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст.3-13, 141,235,258, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 26.10.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Нестеренко