ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/74/23 Справа № 215/3485/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
11 січня 2023 року м.Кривий Ріг
справа № 215/3485/18
провадження № 22-з/803/74/23
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючого - Тимченко О.О.,
суддів:Мірути О.А., Хейло Я.В.,
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у цивільній справі № 215/3485/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

На вищевказане рішення суду першої інстанції позивачем у справі АТ КБ «ПриватБанк» було подано апеляційну скаргу, в якій позивач просив судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року залишено без змін.

Представник відповідача у справі ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 24 000,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 січня 2023року розгляд заяви призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити в даній справі додаткове судове рішення.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

З доданих до заяви матеріалів випливає, що відповідачем у справі ОСОБА_3 22 листопада 2022 року було укладено з адвокатським об`єднанням «Ліга Сова» договір № 11/22/22/1 про надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до пункту 1.1. вищезазначеного договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги, пов`язаної із здійсненням представництва інтересів клієнта у Дніпровському апеляційному суді, в тому числі й на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2022 по справі № 215/3485/18 щодо судового розгляду апеляційного провадження, відкритого за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року у справі № 215/3485/18, з усіма правами, наданими законом позивачу та стягувачу.

Пунктом 4 договору передбачено порядок здійснення розрахунків за надану професійну правничу допомогу, виходячи з суми позову в 47 862,47 грн, обсягу послуг та робіт пов`язаних з представництвом в суді апеляційної інстанції та/або іншою правничою допомогою, в т.ч. й збором доказів, які є необхідними для належного захисту прав та інтересів «Клієнта» у даній справі, складності та значення справи для «Клієнта» тощо. Клієнт сплачує виконавцю гонорар у формі, незабороненій законодавством України, сума якого співмірна із часом, витраченим виконавцем та/або залученим адвокатом на виконання відповідного обсягу робіт та послуг, надання яких підтверджується Актом виконаних робіт (наданих послуг), що містить детальний опис робіт (наданих послуг), виходячи з наступного розрахунку вартості виконаних робіт (наданих послуг) у порядку фіксованого розміру за виконані роботи (надані послуги): вивчення та аналіз апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року у справі № 215/3485/18 - 3 000,00 грн; зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції для складання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - 3 000,00 грн; складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - 6 000,00 грн; складання та направлення заяви з процесуальних питань - 2 500,00 грн; участь уповноваженого члена «Виконавця» та/або залученого адвоката у судовому засіданні за справою № 215/3485/18 на виконання цього договору - 3 000,00 грн; прибуття уповноваженого члена «Виконавця» та/або залученого адвоката до відповідного суду для участі у судовому засіданні за справою № 215/3485/18 на виконання цього договору, в разі перенесення судового засідання з причин, не пов`язаних з обставинами, на які посилається клієнт - 1 000,00 грн; в разі, якщо буде досягнуто мету представництва (відмова в задоволенні АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року у справі № 215/3485/18), клієнт додатково сплачує виконавцю суму у твердому розмірі під відкладальною умовою з розрахунку 10 000,00 грн, що є частиною гонорару «Виконавця», у зв`язку із чим належить до судових витрат.

Представником відповідача також надано до суду Акт № б/н приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги № 11/22/22/1 від 22.11.2022 зі змісту якого випливає, що «Адвокатським об`єднанням» надано «Клієнту» наступну професійну правничу допомогу у Дніпровському апеляційному суді у справі № 215/3485/18: вивчення та аналіз апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 року - 3 000,00 грн; зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції для складання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - 3 000,00 грн; складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» - 6 000,00 грн; гонорар успіху - 10 000,00 грн, а всього - 24 000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, апеляційний суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути пропорційним до предмета спору.

В даній справі позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача в розмірі 47 862,47 грн.

В акті приймання-передачі наданих послуг адвокатом вказано зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції для складання відзиву на апеляційну скаргу позивача у справі. Проте, колегія суддів виходить з того, що консультація не представляє значної складності. До того ж, судова практика з виниклого питання є усталеною і потребує тривалого часу.

Крім того, адвокат зазначив окремими пунктами та вартістю послуги з вивчення та аналізу апеляційної скарги позивача і складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу. Разом з тим, зазначене є складовою та невід`ємною частиною складення відзиву на апеляційну скаргу. В свою чергу, направлення відзиву на апеляційну скаргу не відноситься до правової допомоги в розумінні положень статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З матеріалів справи випливає, що до Дніпровського апеляційного суду 19 грудня 2022 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, підписаний представником відповідача ОСОБА_2

Проте, адвокатом до відзиву на апеляційну скаргу не додано доказів надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу у справі - АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідна вимога до відзивів на апеляційну скаргу передбачена частиною 4 статті 360 ЦПК України.

За таких обставин, у апеляційного суду були відсутні правові підстави для урахування змісту відзиву на апеляційну скаргу під час ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, невідповідність відзиву на апеляційну скаргу вимогам статті 360 ЦПК України та, як наслідок, відсутність підстав для врахування апеляційним судом даного відзиву при ухваленні рішення, апеляційний суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2, про розподіл судових витрат і покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 270, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалити додаткову постанову у справі № 215/3485/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у цивільній справі № 215/3485/18, відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло