Справа № 346/5508/22
Провадження № 2-н/346/32/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., вивчивши матеріали справи за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2022 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою про стягнення з боржника ОСОБА_1 11 324,04 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: с.Яблуниця, уч. Крамниці, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області (вх. № 560/23-Вх від 11.01.2023 року) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, боржник за адресою, за якою здійснено нарахування заборгованості, не зареєстрована.

Між сторонами виникли відносини щодо наявності заборгованості за спожиту електричну енергію та у даному випадку, при визначенні підсудності заяви про видачу судового наказу слід виходити з того, що вимоги стягувача виникли з приводу надання послуг до відповідного будинку, а тому підлягають застосуванню відповідні положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, які регулюють правила виключної підсудності у цивільних справах щодо нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи, що боржник зареєстрований за іншою адресою, відмінною від тієї, де знаходиться житловий будинок, відсутні відомості, правовстановлюючі документи на вказаний будинок, що б свідчили про підставність заявлених вимог до ОСОБА_1 як власника, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з відповідними вимогами у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі наведеного та,керуючись ст.ст. 165-167, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 11 324 гривні 04 копійки.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.