Номер провадження: 22-ц/813/4664/23
Головуючий у першій інстанції Роїк Д. Я.
Доповідач Семиженко Г. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Склярської І.В.,

розглянувши у місті Одесі без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк на рішення Малиновського районного суду міста Одеси, ухваленого 07 грудня 2022 року під головуванням судді Роїк Д.Я., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 23 грудня 2020 року позивачем поставлено питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 09 липня 2019 року у розмірі 61154,71 гривні станом на 28 жовтня 2020 року, яка складається з 52595,73 гривні заборгованості за кредитом, у тому числі 36475,07 гривні заборгованості за поточним тілом кредиту та 16120,66 гривні заборгованості за простроченим тілом кредиту, 3050,80 гривні заборгованості за нарахованими відсоткам, 5508,18 гривні заборгованості за простроченими відсотками, також заявлено про відшкодування судових витрат 2102 гривні.

Підстави та обґрунтування позову

Посилання на те, що 09 липня 2019 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про отримання банківських послуг, на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 50000 гривень, з підписанням заяви ОСОБА_1 погодився з укладенням між сторонами договору про надання банківських послуг, з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, підписавши паспорт споживчого кредиту від 14 лютого 2019 року відповідач отримав преміальну картку World Black Edition (кредитний ліміт до 200000 гривень), свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, допустив заявлену до стягнення заборгованість.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2022 року позов задоволено частково, ухвалено:

-стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2019 року станом на 28 жовтня 2020 року в розмірі 36475,07 гривні, що складається з тіла кредиту, та судовий збір у розмірі 1253,71 гривні, у задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку, що відповідно до умов договору між сторонами ОСОБА_1 09 липня 2019 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений банком до 200000 грн, у анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, як і не визначений розмір пені, нарахованої на суму боргу чи на суму боргу, що перевищує 100 гривень, не визначені штрафи у процентній складовій та фіксовані сумі, підписана заява має посилання на те, що такі умови діють на період дії кредитної картки, відповідачеві надавалась кредитна картка строком дії з лютого 2019 по лютий 2022 року, суду не доведено позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками.

Вимоги апеляційної скарги

У скарзі Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк поставлено питання про скасування рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення, яким задовольнити відхилені позовні вимоги банку, в решті рішення суду залишити без змін.

Підстави та обґрунтування апеляційної скарги

Посилання на те, що до суду першої інстанції було надано анкету-заяву, у якій відповідач особистим підписом засвідчив про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», погодився, що зміни до них вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, з якими зобов`язався ознайомлюватися самостійно на сайті банку, після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався нею, отримував кредитні кошти з власної ініціативи, активація відповідачем картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача, довідкою про видані картки, довідкою про зміну умов кредитування, при розгляді справи суд першої інстанції не звернув уваги на наявні в матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг в реакції, що діяла на момент підписання заяви, та копію наказу банку щодо їх затвердження, до суду було надано конкретну редакцію вказаних Умов, до яких приєднався відповідач при підписанні анкети-заяви та укладенні договору, факту ознайомлення з умовами кредитування відповідач не заперечував, суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні частини заборгованості за тілом кредиту, відсотками, чим порушив норми матеріального права, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту (фактично отриманими коштами) в розмірі 52595,73 гривні, що складається з двох складових, а саме з 36475,07 гривні заборгованості за поточним тілом кредиту, 16120,66 гривні заборгованості за простроченим тілом кредиту, які в повному обсязі відповідачем не погашені, проте суд першої інстанції усупереч ст. 1054 ЦК України стягнув лише частину заборгованості за кредитом та безпідставно звільнив відповідача від обов`язку погашення решти заборгованості за тілом кредиту, якщо ж суд вважав, що умовами договору не встановлена конкретна відсоткова ставка, він не мав підстав відмовляти у стягненні відсотків за кредитом взагалі, оскільки в такому разі застосуванню підлягає ст. 1048 ЦК України, якою встановлено розмір процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, неповне з`ясування обставин справ, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу

Не надходив.

Правова позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, на відповідача у такому випадку ст. ст. 12, 43, 76-81, 83, 177 вказаного Кодексу покладається обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, шляхом надання відповідних належних допустимих та достовірних доказів, достатніх у своїй сукупності, поданих безпосередньо до суду разом із поданням відзиву, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Вказані у позові спірні правовідносини сторін врегульовано договірними умовами між ними, положеннями ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за якими за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. ст. 207, 626, 628, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Ст. 633 ЦК України передбачена можливість укладення публічного договору, у якому одна сторона - підприємець бере на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, ст. 634 цього Кодексу передбачено укладення договору приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах та який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору у цілому

Згідно положень ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з анкетою-заявою про надання банківських послуг, йому була видана банківська картка з терміном дії до 02 лютого 2022 року, 19 березня 2019 року йому було встановлено кредитний ліміт до 200000 гривень, 28 березня 2020 року 50000 гривень, 08 вересня 2020 року зменшено до нуля, він користувався кредитними коштами та допустив заявлену до стягнення заборгованість (а.с. 6-22).

Приймаючи рішення про стягнення заборгованості за тілом кредиту судом першої інстанції не було обґрунтовано відмову у задоволенні вимог позову про стягнення 16120,66 гривні заборгованості за простроченим тілом кредиту, в рішенні суду викладені мотиви відмови у задоволенні позову про стягнення неустойки, коли такі вимоги заявлені не були, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за відсотками з підстави невизначення їх розміру у договорі суд не зважив на ту обставину, що відповідачем 14 лютого 2019 року підписано інформаційну довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки, яка містить істотні умови для даних правовідносин, зокрема щодо порядку та строків повернення кредитних коштів та розміру відсотків за користування ними (а.с. 23-24).

Таким чином рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, позивачем на вимогу ст. 12, 81 ЦПК України було надано докази на підтвердження заявлених позовних вимог, які, в порушення цих же норм процесуального права не були спростовані відповідачем, який був обізнаний про наявність судового провадження у даній справі (а.с. 86), доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у суді та підлягають задоволенню, рішення суду належить скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову у цілому з відшкодуванням понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 07 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог позову Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та заборгованості по сплаті відсотків скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк 16120,66 гривні заборгованості за простроченим тілом кредиту, 3050,8 гривні заборгованості за нарахованими відсоткам, 5508,18 гривні заборгованості за простроченими відсотками, всього розмір стягнення заборгованості за даним договором визначити у розмірі 61154,71 гривні, суму відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі позову збільшити з 1253,71 гривні до 2012 гривні, в решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк у відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги 3153 гривні.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська