Дата документу 31.01.2023
Справа № 334/5630/22
Провадження № 2/334/478/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Мацуховій А.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Адвокат Байда М.О., яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані наступним: 29.08.2015 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 458. Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду одночасно із позовом про стягнення аліментів.

Діти знаходяться на повному утриманні матері.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

В зв`язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Представник позивача, адвокат Байда М.О. надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Проти задоволення вимог про стягнення аліментів у розмірі 3000,00 гривень, як зазначено у відзиві, не заперечує. На позовних вимогах у розмірі 1/3 частини від доходів не наполягає.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, адвокатом Дерев`янко І.О. надано клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Адвокатом Дерев`янко І.О., яка представляє інтереси відповідача надано до суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей. Просить суд врахувати ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 починаючи з серпня 2022 року звільнений з роботи, стабільного заробітку не має, що підтверджується копією трудової книжки, долученої до відзиву. З 07.07.2022 року по 05.12.2022 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Запорізькому міському центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. Відповідач гарантовано може щомісяця сплачувати аліменти позивачу на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі три тисячі гривень на двох дітей.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі 29 серпня 2015 року уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 458, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 29.08.2015 року.

Від шлюбу подружжя мають двох доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

Шлюб між сторонами не розірвано, позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду одночасно із позовом про стягнення аліментів.

Згідно свідоцтв про народження батьком дітей вказаний ОСОБА_2 відповідач по справі.

Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Нормами ст. 18 вищевказаної Конвенції закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.180 СК України відповідач ОСОБА_2 , як батько малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання дітьми сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли б утримувалися обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частині від доходу як раз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Згідно вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідачем надано докази того, що він стабільного доходу не має, двічі відправляв грошові кошти позивачу в якості аліментів на утримання дітей. Не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 гривень на обох дітей щомісячно, що погоджено позивачкою по справі, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з тим, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках, а тому відповідач повинен також брати участь в утриманні дітей.

Враховуючи спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі трьох тисяч гривень на обох дітей, починаючи з 29.11.2022 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі трьох тисяч гривень на обох дітей щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, тобто з 29.11.2022 року і до досягнення старшої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 на користь держави - судовий збір у розмірі 992 (Дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в мажах платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31 січня 2022 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.