Номер провадження: 22-ц/813/3429/23
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Поліщук Анастасії Володимирівни на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові та залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення з відповідача на користь позивача невиплачену частину суми пенсії в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 у розмірі 27392,64 грн. та відповідно судові витрати просить також покласти на відповідача. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо невиплати йому суми недотриманої, ОСОБА_2 , пенсії згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом та просить стягнути з відповідача на її користь, як спадкоємиці, суму пенсії, яка належала спадкодавцю, але не була одержана ними за життя (а.с. 2-18).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2022 року позовні вимоги вирішено задовольнити в повному обсязі (а.с. 37-39)

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області Поліщук Анастасія Володимирівна звернулася до суду із апеляційною скаргою з проханням скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що рішення підлягає скасуванню через порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства при винесенні оскаржуваного рішення та винесення рішення без врахування позиції Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Апелянт зазначає, що Головне управління є стороною великої кількості проваджень, у зв`язку із чим, представники не мають фактичної можливості відвідувати усі судові засідання, тому Головним управлінням було направлено клопотання про неможливість прибуття представника на судове засідання

01 лютого 2022 року. Окрім того, представником Головного управління була подана заява про надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, проте з 01 липня по 15 липня 2022 року суддя Абухін Р.Д. був у відпустці, про що апелянт дізнався лише під час спроби переглянути матеріали справи, та відповідно про те, що справу було передано до цивільної канцелярії та ознайомитися з матеріалами можна саме там, представнику стало відомо лише 18 липня 2022 року під час телефонного дзвінка до довідкової служби суду. Враховуючи вищенаведене, апелянт стверджує, що судом першої інстанції було порушено процесуальні права відповідача по справі та позбавлена можливості захистити свої права та інтереси відносно заявлених позовних вимог (а.с. 49-85).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме направлення на адресу належних доказів сплати судового збору (а.с. 87-89). Разом з тим, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги безпосередньо на адресу апеляційного суду, було витребувано матеріали цивільної справи № 522/20726/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю (а.с. 92-93) та 18 серпня 2022 року зазначені матеріали надійшли на адресу суду (а.с. 94). 05.09.2022 року на адресу суду надійшла заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Поліщук Анастасії Володимирівни про усунення недоліків та ухвалою від 06.09.2022 року відкрито апеляційне провадження, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 97-99, 100-102).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Сторони своїм правом закріпленим статтею 360 ЦПК України не скористались, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 09.10.2019 року складено актовий запис № 2257 (а.с. 14).

Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 , а саме недоотриманої за життя пенсії у розмірі 61485,82 грн, яка була нарахована померлій (довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.11.2019 року № 376/04-21) є її донька

ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.10.2020 року (а.с. 15).

В матеріалах справи також наявна скарга ОСОБА_1 від 17.06.2021 року, згідно якої остання повідомила Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про те, що в порядку спадкування надала документи до УПФ у м. Одеса щодо отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте на день направлення вказаної скарги коштів так і не отримала (а.с. 16). Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було повідомлено, що відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тому відповідно на підставі заяви № 2843 від 25.03.2021 року та долучених документів, ОСОБА_1 була нарахована недоотримана пенсія у розмірі 34093,18 грн за період з 01.03.2018 року по 30.09. 2019 року (а.с. 17).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позов підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на законі та з норм діючого законодавства вбачається, що сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, тому позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми у повному обсязі. При цьому, положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За положенням ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», котрий в свою чергу також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим Законом.

Разом з тим, як правильно було зазначено судом першої інстанції, за положенням ст. 52 Закону, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним в частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того,

проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Разом з тим, зміст положення зазначеної статті також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, котра сформувалася в процесі розгляду зазначеної категорії справ, та згідно якої, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень; норми частини першої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину (постанова від 23.02.2022 року по справі № 428/10113/20, постанова від 13.04.2022 року по справі № 220/30/21, постанова від 23.02.2022 року по справі № 428/10113/20).

Тому, відповідно, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог, адже позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії, на підтвердження чого надала до суду відповідну копію свідоцтва про право на спадщину, а тому у відповідності до ст. 1227 ЦК України, враховуючи при цьому вищезазначені положення ст. 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на виплату суми пенсії, що належала її матері та залишилась неотриманою у зв`язку зі смертю останньої. Разом з тим, жодних доводів на спростування зазначеного апелянтом наведено не було.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт, в свою чергу, посилається на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства при винесенні оскаржуваного рішення, проте зазначаючи при цьому єдиним підставою для скасування оскаржуваного рішення винесення його без врахування позиції Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у зв`язку із чим слід зазначити наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 28.10.2021 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області про стягнення невиплаченої суми пенсії, копію якої було направлено сторонам по справі засобами поштового зв`язку, згідно супровідного листа наявного в матеріалах справи (а.с. 24). Також, Приморським районним судом м. Одеса також 02.12.2021 року було повідомлено відповідача про наступну дату судового засідання, а саме 10.02.2022 року (дата ухвалення оскаржуваного рішення), шляхом направлення відповідної судової повістки на електронну пошту відповідача (реєстраційний номер № 35756/7), котра неодноразово зазначалася відповідачем під час звернень до суду із відповідними клопотаннями тощо та безпосередньо в апеляційній скарзі як засіб зв`язку (а.с. 29). Разом з тим, із відповідного клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зареєстрованого Приморським районним судом м. Одеса 13.12.2021 року також вбачається, що відповідачем було отримано вищезазначену судову повістку, тобто останньому було відомо про дату та час судового засідання, під час якого судом першої інстанції було ухвалено рішення, яке в подальшому стало предметом оскарження в апеляційній інстанції.

В матеріалах справи також наявне клопотання відповідача щодо проведення слухання справи, яке відбудеться 10.02.2022 року та в подальшому розгляд справи без участі представника Головного управління. Окрім того повідомлено, про відсутність в Головного управління жодних заяв та клопотань по справі (а.с. 34).

Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що відповідачем по справі, який знав про наявність відповідної цивільної справи в провадженні Приморського районного суду м. Одеса, призначення справи до розгляду та відповідно повідомленим про дату та час судового

розгляду даної справи, жодних заперечень чи пояснень по суті спору на адресу суду не направлялося, тому відповідно, враховуючи вищенаведене, зазначені доводи апелянта не знайшли відповідного підтвердження.

Будь-яких інших доводів на підтвердження наявності підстав для скасування рішення Приморського районного суду м. Одеса від 10 лютого 2022 року апелянтом не надано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апелянта не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення Приморського районного суд м. Одеса від 10 лютого 2022 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький