Провадження № 2/522/2143/23
УХВАЛА

14 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у підготовчому засідання заяву ОСОБА_1 про застосування зустрічного забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2022 року позивач «ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 витребування майна з чужого незаконного володіння.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Одночасно з позовною заявою, до суду була подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) та заборони відповідачу вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням правами на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв. м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) до розгляду справи по суті, посилаючись на те, що відповідач має змогу відчужити вказаний об`єкт нерухомості.

21 вересня 2022 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивача ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД адвоката БудзарП.С. про забезпечення позову та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100). Заборонено проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо в нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) до розгляду справи по суті.

05 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року, яку суд ухвалою від 20 жовтня 2022 року задовольнив частково, скасувавши заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/11862/22 від 21.09.2022 року у вигляді заборони проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо нерухомого майна, а саме: квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) до розгляду справи по суті.

21 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся із заявою, в якій просить суд застосувати зустрічне забезпечення та зобов`язати позивача у якості зустрічного забезпечення внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 1 000 000 (один мільйон гривень), визначеному договором купівлі-продажу як вартість квартири, на яку було накладено арешт у якості заходу забезпечення позову.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 21 листопада 2022 року судом було оголошено перерву задля надання часу представникові позивача ознайомитися з вказаною заявою.

8 грудня 2022 року через канцелярію суду надійшли заперечення представника позивача проти заяви відповідача про зустрічне забезпечення позову.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 13 березня 2023 року, відповідач підтримав подану ним заяву про застосування зустрічного забезпечення позову та просив суд її задовольнити. Представник позивача заперечував проти задоволення вказаної заяви, вказуючи на її неогрунтованість та недоведеність обставин, викладених у ній.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши вказаної заяви та перевіривши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно ч.6 ст. 154 ЦПК України, питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2,18,154 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторін, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В судовому засіданні представник позивача додаткового звернув увагу суду, що позивач нещодавно набув право власності на декілька об`єктів нерухомості у м. Одесі, а отже підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення не має. Надав суду для огляду витяги з реєстру.

При перевірці відомостей з Державного реєстру речових прав суд встановив, що позивач є власником 7 об`єктів нерухомого майна в м. Одесі.

Суд, ознайомившись із заявою відповідача про зустрічне забезпечення позову, не вбачає належних доказів на підтвердження вичерпного переліку вимог щодо застосування зустрічного забезпечення, відповідно до норм чинного цивільного законодавства України. Зокрема, відповідач не надав суду докази на підтвердження майнового стану позивача; ним також не надано доказів, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову йому у майбутньому можуть бути спричинені збитки в розмірі 1 000 000 грн., за для відвернення яких необхідно застосувати зустрічне забезпечення, а заява мотивована тим, що застосування зустрічного забезпечення позову, на думку відповідача, встановить справедливий баланс між правами позивача і відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 154, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню окремо від рішення не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 24 березня 2023 року

Суддя В.В. Косіцина