Справа № 204/4828/22
Провадження № 2/181/13/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. смт Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Літвінової Л.Ф.

за участю: секретаря судового засідання - Остапенко А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2022 року вказану справу передано за підсудністю до Межівського районного суду Дніпропетровської області.

04 жовтня 2022 року ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області в даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, Сімейним кодексом України передбачено порядок заходів досудового врегулювання спору, які є обов`язковими.

Однак, всупереч положенням ст. 175 ЦПК України та ст. 19 СК України до позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування, який є обов`язковим при зверненні до суду з позовом, що відноситься до даної категорії справ, а також доказів щодо звернення позивача до відповідної служби у справах дітей про захист своїх сімейних прав та інтересів.

Правовий висновок щодо обов`язковості подання висновку органу опіки та піклування при розгляді судом спорів даної категорії, а також про необхідність попереднього звернення до органу опіки та піклування для вирішення спору міститься у постанові Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 638/18531/16-ц.

Повідомлено позивача про необхідність усунення вищезазначених недоліків позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено, що відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 копію ухвали суду від 26 січня 2023 року про залишення без руху позовної заяви отримала 02 лютого 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У визначений судом строк недоліки позовної заяви стороною позивача не усунуто, як і не подано будь-яких клопотань про продовження строку на усунення недоліків чи інформації щодо причин неможливості подати відповідні документи, зазначені в ухвалі суду від 26 січня 2023 року до проведення підготовчого судового засідання.

Крім того, суд звертає увагу, що 13 січня 2023 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак у кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.ч.11, 13 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Аналогічна норма також міститься у п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якою передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

На думку суду, невиконання стороною позивача вимог, зазначених в ухвалі про залишення позову без руху, унеможливлює подальший процесуальний рух провадження у даній справі, зважаючи на предмет позову, а також вимоги ст. 175 ЦПК України та ст. 19 СК України.

У зв`язку з цим позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.187, 257, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Л. Ф. Літвінова