Справа № 523/8308/22
Провадження №2/523/1551/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини

та за позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 27 липня 2022р. звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить визначити місце проживання малолітнього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, тобто разом з ним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перебуваючи з 27 лютого 2014р. у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 у них народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 16 березня 2021р. шлюб між ним та ОСОБА_3 був розірваний. Відповідачка, забравши дитину всіляко перешкоджала йому у побаченнях з ним. З початку війни, ОСОБА_3 разом з дитиною повернулась до його помешкання, де в період з 25 лютого 2022р. вони знову проживали однією сім`єю. У подальшому, 15 квітня 2022р. відповідачка залишила сина ОСОБА_5 разом з ним та переїхала до свого місця проживання. Після чого, життям сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає.

Як стверджує позивач, він забезпечений житлом, отримує постійний дохід, має позитивні характеристики, як за місцем роботи, так і за місцем проживання. З дня народження сина він постійно приймає участь у його вихованні. Син відвідує дитячий клуб з раннього розвитку. На думку ОСОБА_1 , мати дитини, ОСОБА_3 завжди відносилась до дитини, як до речі, ніколи не цікавилась її внутрішніми почуттями, думками. За весь час проживання сина разом з ним відповідачка ні коли не цікавилась здоров`ям та почуттям дитини. ОСОБА_1 стверджує, що проживання дитини разом з ним буде відповідати інтересам дитини. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_3 04 серпня 2022р. також звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить визначити місце проживання малолітнього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок систематичних проявів агресивної поведінки з боку ОСОБА_1 , психологічного насилля по відношенню до неї та їх спільної дитини, ОСОБА_5 вона припинала спільне проживання з ним. Після припинення подружніх відносин та до останнього часу малолітній син, ОСОБА_5 постійно проживав разом з нею.

За твердженням ОСОБА_3 вона забезпечена житловим умовами, має постійний дохід від підприємницької діяльності, позитивно характеризується за місцем проживанням, має всі можливості для забезпечення та виховання дитини. При цьому, ОСОБА_3 вважає, що дитина не може проживати з батьком, так як він має нестабільну та емоційну поведінку. За таких обставин, на її думку, дитині буде краще проживати разом з нею.

У відзиві на позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні його позовних вимог посилаючись на їх безпідставність. Так, ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 свідомо спотворює факти на свою користь створюючи образ «гарного батька», проте водночас забороняє їй бачитись й спілкуватись з дитиною з 15 квітня 2022р. З вказаної дати ОСОБА_1 фактично відібрав у неї дитину і не дозволяє їй забрати сина. ОСОБА_3 стверджує, що вона не залишала дитину , а протиправні дії ОСОБА_1 стали підставою для звернення до поліції, з метою повернення дитини, які в свою чергу порадили їй вирішувати спірні питання в суді.

Відзиву та/або пояснень на позовні вимоги ОСОБА_3 від ОСОБА_1 до суду не надходило.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Малиновським О.М. від 12 серпня 2022р. було відкрито провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 з призначенням розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Кремер І.О. 26 серпня 2022р. було відкрито провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_3 з призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022р. за клопотанням сторін у справі в одне провадження були об`єднанні позовні вимоги ОСОБА_1 з позовними вимогами ОСОБА_3 з присвоєнням об`єднаним цивільним справам єдиного номеру №523/8308/22.

16 грудня 2022р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування на розв`язання виниклого між сторонами спору.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи по суті спору.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять задовольнити його позовні вимоги та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 задовольнивши її позовні вимоги.

Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради не забезпечив участь своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. Неявка представника не перешкоджає розгляду справи.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 27 лютого 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх малолітній син ОСОБА_5 проживали разом у буд. АДРЕСА_1 .

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021р. (справа № 523/14273/20) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний.

Починаючи з 30 червня 2020р. ОСОБА_3 почала проживати спільно з малолітнім, ОСОБА_5 , окремо від ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

З часу окремого проживання сторін, між ними виникли суперечки з приводу виховання сина ОСОБА_5 , а як наслідок до напруження відношень між ними.

За позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання не перешкоджати у вихованні дитини, визначення участі батька у вихованні дитини, Суворовським районним судом м. Одеси 16 грудня 2020р. було відкрито провадження у справі № 523/18365/20.

Судом встановлено та визнано сторонами по справі, що після введення на території України воєнного стану внаслідок агресії російської федерації, ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_5 25 лютого 2022р. повернулись до місця проживання ОСОБА_1 .

Через декілька місяців спільного проживання, з метою забезпечення безпеки дитини, ОСОБА_3 13 квітня 2022р. вирішила виїхати з дитиною за кордон.

15 квітня 2022р. між сторонами виникла чергова сварка, в процесі якої ОСОБА_1 забрав сина ОСОБА_5 до себе додому. З того часу та дотепер малолітній ОСОБА_5 проживає разом з батьком, ОСОБА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2022р. у справі № 523/18365/20, яке набрало законної сили на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2022р., позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Судом був визначений ОСОБА_1 графік його участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_5 . Було зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні та спільному перебуванню з малолітнім сином ОСОБА_5 у визначений судом час. Крім того, рішенням суду ОСОБА_1 було зобов`язано повертати дитину матері, ОСОБА_3 , після завершення часу спілкування з дитиною.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_5 під час проживання з матір`ю ОСОБА_3 , зокрема в період з 09 квітня 2021р. по 01 серпня 2021р. відвідував Центр Дитячого Раннього Розвитку «Селфі» (м. Одеса, вул. Сахарова, 26).

В період з 10 березня 2021р. по 23 лютого 2022р. малолітній ОСОБА_5 відвідував заняття « Малювання » та Міні сад за адресою: АДРЕСА_3 .

Також в період з 01 березня 2021р. по 24 лютого 2022р. малолітній ОСОБА_5 відвідував заняття у Мовному Центрі «Гра» з вивчення англійської мови та заняття творчого розвитку.

Дитину завжди приводила мати ОСОБА_5 ОСОБА_3. , яка й проводила оплату за навчання дитини. Батька дитини жодного разу вихователі та вчителі не бачили. За висновком вчителя Центру Дитячого Розвитку «Селфі» ОСОБА_5 дуже любить матір і сильно до неї прив`язаний. Завжди з нетерпінням чекав на її прихід, і особливо помітно, що між матір`ю та дитиною дуже теплі і люблячі, та одночасно поважні стосунки.

Під час проживання з батьком, ОСОБА_1 , малолітній ОСОБА_5 у червні, липні, вересні 2022р. відвідував заняття з плавання з персональним тренером. Будь-яких інших доказів про навчання та/або відвідування курсів з навчання малолітнього ОСОБА_5 , з боку ОСОБА_1 суду не надано.

ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем 30.11.2020р.

З представленої характеристики за місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно. У побуті завжди ввічлива, тактовна. Доброзичлива мати, приділяє багато часу вихованню дитини. За характером спокійна, врівноважена, розсудлива. Із сусідами підтримує добрі взаємини. У пияцтві, сварках помічена не була.

Відповідно до цивільно-правової угоди від 01 жовтня 2022р. ОСОБА_1 перебуває у договірних відносинах з ТОВ «Транслог-ЗД» з приводу виконання робіт на Одеський дирекції ДП «Укрзалізниця», за що отримує винагороду на умовах та в порядку визначеному договором.

За місце проживання ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони. Веде добропорядний спосіб життя, доброзичливий, чемний, постійно приймає участь в житті району, допомагає літнім людям, які мешкають поряд, має активну громадську позицію, завжди готовий прийти на допомогу. Сусідами характеризується, як гарний батько та господар, за словами сусідів дитина ОСОБА_1 доглянута, батьківські обов`язки виконує сумлінно, дитина на батька ніколи не скаржилася.

За обставинами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у неприязних стосунках, що саме по собі є наслідком впливу на психоемоційний стан малолітнього ОСОБА_5 . Крім іншого, таке підтверджується представленим консультативним висновком №17/20-к від 10 травня 2021р.

Допитані у судовому засіданні свідки з боку ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 налженим чином виховує свого сина, який з ним проживає з квітня 2022р.

Свідки з боку ОСОБА_3 : її мати ОСОБА_14 , рідна сестра ОСОБА_15 у судовому засіданні вказували на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існували та існують напружені відносини.

Висновком №01-05-3/255вх від 16 грудня 2022р. про доцільність визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, ОСОБА_3

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першою та другою статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

В силу віку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неможливістю сформувати свою власну думку, вирішення спору у даній справі проводилось судом без урахування його думки.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В силу частини першої статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

За порівняльним аналізом представлених суду характеризуючи даних сторін по справі слід дійти висновку, що батько та матір малолітнього ОСОБА_5 мають позитивні характеристики, є працездатними, не мають негативних звичок, мають належні умови для виховання свого сина. Судом не встановлено, що батьки малолітнього ОСОБА_5 ведуть себе аморально та своєю поведінкою можуть зашкодити розвитку дитини. Тобто, малолітній ОСОБА_5 може проживати, як з матір`ю так і з батьком.

Разом з тим, як було встановлено судом під час розгляду справи та визнавалось сторонами, з 30 червня 2020р. подружжя ОСОБА_1 припинили подружні стосунки. З того часу ОСОБА_3 разом з малолітнім сином ОСОБА_5 переїхала до іншого житла де проживала з ним окремо від ОСОБА_1 . При цьому забрані по справі докази вказують на те, що ОСОБА_3 сумлінно ставилась до виконання своїх батьківських обов`язків, забезпечувала свого сина всіма необхідними умовами, створила всі умови для проживання, виховання та розвитку сина.

Наявність вказаних обставин поряд з іншими доказами вказує на те, що ОСОБА_1 визнавав факт проживання ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_3 , втім не погоджувався з обсягом часу його зустрічей з сином, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

На теперішній час рішенням суду від 25 липня 2022р., яке набрало законної сили, ОСОБА_1 визначений час та умови його участі у вихованні сина ОСОБА_5 .

Незважаючи на наявність вказаних обставин, ОСОБА_1 , без згоди матері ОСОБА_3 , нехтуючи усталеним способом життя ОСОБА_5 , який мав налагоджені соціальні та сімейні зв`язки з червня 2020р., як за місцем постійного мешкання з матір`ю, так і у навчальних закладах, поза волею матері дитини, 15 квітня 2022р. змінив місце проживання малолітнього ОСОБА_5 та до теперішнього часу не надає можливості бачитись матері з дитиною. Такі дії вимусили малолітнього ОСОБА_5 адаптуватися до нового соціального середовища. Суд критично ставиться до таких дій з боку ОСОБА_1 , які безумовно впливають на психоемоційний стан малолітньої дитини, суперечить сімейним цінностям та не відповідають найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, суд приймає до уваги висновок психологічного обстеження від 10 травня 2021р., який вказує на те, що ОСОБА_5 має найбільшу прихильність до матері, яку завжди бажає бачити поряд. Зворотного не доведено ОСОБА_1 .

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, дотримуючись справедливої рівноваги між інтересами малолітньої дитини поряд з інтересами її батьків, суд дійшов висновку, що найкращим інтересам малолітнього ОСОБА_5 буде встановлення місце його проживання разом з матір`ю - ОСОБА_3 .

При цьому суд наголошує, що батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у його житті та розвитку, має право спілкуватися та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан його розвитку, незалежно від того з ким він буде проживати, що на теперішній час знайшло своє підтвердження у рішенні суду від 25 липня 2022р. Тобто, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю поряд з рішенням суду про визначення участі батька у вихованні та побаченнях з сином, призведе до справедливої рівноваги між батьками, що буде відповідати як найкращим інтересам дитини.

Одночасно суд звертає увагу ОСОБА_3 про недопущення у перешкоджанні у побаченнях ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 .

Посилання ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 з 15 квітня 2022р. не прикладала будь-яких зусиль для побачень з дитиною та у її вихованні є хибними та спростовуються представленими з боку ОСОБА_3 доказами, зокрема зверненнями до поліції, перепискою у соціальній мережі Viber. Є безпідставні та не знайшли свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на неспроможність ОСОБА_3 виховувати свого сина.

Зважаючи, що задоволення позовних вимог ОСОБА_3 повністю виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то такі не підлягають задоволенню у повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України суд пропорційно задоволеним позовним вимогам ОСОБА_3 стягує з ОСОБА_1 на її користь судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем її проживання: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 992,40грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 березня 2023р.

Суддя