Номер провадження: 22-ц/813/4557/23
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач - Головне управління національної поліції в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року,

ухваленого Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Мирончук Н.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання договору укладеним,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, та користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (інвалід війни).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.12.2017, справа № 521/8132/17 зобов`язано ГУНП в Одеській області визнати за ОСОБА_1 та членами його сім`ї право на пільги по сплаті за житлово-комунальні послуги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100-відсоткової знижки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2018 роз`яснено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2017 року та зазначено, що нарахування пільг здійснюється з 06.07.2015.

В рамках виконавчого провадження ГУНП визнало право на 100-відсоткову знижку за ОСОБА_1 .

Позивач та члени його сім`ї займають житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Останній договір № 153 найму житлового приміщення за вказаною адресою відповідач з позивачем укладав 01 січня 2015 року.

24.06.2021 позивач ОСОБА_1 отримав підписані відповідачем дві копії Договору найму житлового приміщення № 58 від 09.06.21 та підписав їх разом із Протоколом розбіжностей від 29.06.2021, що враховує у вищенаведеному договорі № 58 від 09.06.21 пільги позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100 - відсоткової знижки, які встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, які подав до Головного управління Національної поліції в Одеській області на підпис з протоколом розбіжностей.

Оскільки до теперішнього часу позивач не отримав від відповідача підписаного Договору з урахуванням протоколу розбіжностей, від просив суд: визнати Договір № 58, від 09.06.2021 найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у редакції із врахуванням протоколу розбіжностей від 29.06.2021 до нього - між Головним Управлінням національної поліції в Одеській області (), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з другої сторони, укладеним.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначено, що позивачем не надано докази направлення відповідачу пропозиції укладення договору та законодавством не передбачено обов`язку відповідача включити вказані у протоколі розбіжностей умови до договору про найм житла та обов`язку відповідача враховувати при наданні позивачу платіжок за надані ЖКП; саме позивач відмовляється укладати договір найму житла, оскільки, протокол розбіжностей до договору № 58, від 09.06.2021 року було направлено у відповідь на пропозицію відповідача, що вказує на те, що ініціатором укладення договору є відповідач.

Відповідач зазначає, що направлений позивачу договір останній не підписав та надав протокол розбіжностей, підписання якого суперечить нормам чинного законодавства, адже порушуватиме чинний порядок нарахування та виплати пільг, а включення вказаних пунктів до договору буде суперечити чинному порядку нарахування та виплати пільг та фактично є перебиранням ГУНП в Одеській області на себе функцій іншого органу державної влади, оскільки з 01.10.2019 запроваджено монетизацію пільг на оплату житлово-комунальних послуг, і з цього часу пільговики отримують кошти у готівковій чи безготівковій формі, а квитанції їм надаються за комунальні послуги з повним розміром платежу без врахування пільг. Тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, що позивач підписав два примірники Договору, але з протоколом розбіжностей. Також, вказав, що відповідальність щодо отримання пільгових платежів покладається саме на управителя, об`єднання, виконавця комунальних послуг, яким є відповідач.

Від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких вказав, що надання ОСОБА_1 24.06.2021 року підписаних ГУНП в Одеській області копій Договору найму жилого приміщення № 58, від 09.06.2021 є офертою пропозицією укласти договір, через що твердження позивача про відмову відповідача укладати договір є такими, що не відповідають дійсності. Також, у вказаних поясненнях відповідач стверджує, що ГУНП в Одеській області не є управителем, та не є виконавцем комунальних послуг з огляду на норми ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання договору укладеним задоволено. Визнано укладеним Договір № 58, найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , від 09.06.2021, у редакції із врахуванням протоколу розбіжностей до нього, від 29.06.2021 року, між Головним Управлінням національної поліції в Одеській області (), з однієї сторони та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Вирішено судові витрати.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи укладеним між сторонами договір найму житлового приміщення в редакції із врахуванням протоколу розбіжностей про пільги позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100% відсоткової знижки, суд виходив із відповідності такого способу захисту прав позивача п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, і того, що в даних правовідносинах найму (оренди) займаного позивачем житлового приміщення у позивача немає іншого шляху щодо належного правового оформлення своїх правовідносин із власником займаних ним приміщень, окрім як укласти з ним договір найму цих приміщень.

В апеляційній скарзі Головне управління національної поліції в Одеській області просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, а також невідповідність висновів суду фактичним обставинам справи.

Доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції розглянув справу під час повітряної тривоги за відсутності представника відповідача, який в цей час перебував в укритті.

Крім того, Головне управління національної поліції в Одеській області зазначає, що Порядком надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 (далі Порядок), визначено механізм виплати пільг і житлових субсидій громадян на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі комунальних послуг послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Правом на отримання пільг з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї визначається структурним підрозділами з питань соціального захисту населення у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015 року «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї».

Суд в порушення вказаного Порядку поклав обов`язок по отриманню позивачем пільги саме на відповідача ГУНП в Одеській області, яке не є управителем або виконавцем комунальних послуг, через що правові висновки суду першої інстанції основані на невірному ґрунтуванні норм чинного законодавства, в тому числі і визначеному порядку нарахування пільг.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», натомість судом не з`ясовано коло суб`єктів правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, і відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Головне управління національної поліції в Одеській області у правовідносинах у сфері надання житлово-комунальних послуг виступає як колективний споживач (юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги), а не виконавець комунальних послуг певного виду.

Позивачем не надано належних доказів дотримання ним визначеного законами та підзаконними актами порядку реалізації його права на отримання належної йому пільги та того, що він звертався із заявою до територіального структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про надання йому пільг з оплати житлово-комунальних послуг та що він включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, не надано доказів направлення ним до відповідача пропозиції укладання договору.

Отже, позивач, маючи безумовне право на отримання пільг для учасників бойових дій, не реалізував таке право у встановленому законом порядку, відмовляється укладати договір найму житла з відповідачем, оскільки, відправлений йому договір не підписав та надав протокол розбіжностей, підписання якого порушує чинний визначений порядок нарахування та виплати пільг.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача про невизнання апеляційної скарги, оскільки згідно типового договору орендарі приміщень сплачують комунальні послуги саме відповідачу, а не виконавцям комунальних послуг, що свідчить про те, що відповідач взяв на себе функції Управителем та є ним по факту; відповідальність що до отримання пільгових платежів покладається саме на управителя, Об`єднання, виконавця комунальних послуг, тобто у цій справі на скаржника, як фактичного управителя, який і розподіляє комунальні послуги на орендну плату на окремого орендаря житлового приміщення та отримує від них оплату на спожиті комунальні послуги та орендні платежі.

ОСОБА_1 вважає, що пільгове відшкодування на комунальні послуги можливе лише за умови надання пільговиком індивідуальних договорів або договорів колективного споживання, укладених управителем від імені та в інтересах мешканців багатоквартирних будинків з підприємствами, які безпосередньо надають комунальні послуги.

Позивач як фактичний орендар займаного ним житлового приміщення у гуртожитку не може укласти індивідуальний договір, наприклад, на постачання електроенергії, з вини ненадання відповідних документів відповідачу. А сам відповідач ухиляється від подання документів на наявність пільг позивача постачальникам, що робить неможливим врахування пільг позивача при сплаті комунальних послуг, включення у типовий договір пільг позивача на орендну плату є 100% обов`язком відповідача, як отримувача орендних платежів.

В суді апеляційної інстанції представник скаржника ГУНП в Одеській області Сокуренко І. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача адвокат Попроцький Д.М. апеляційну скаргу не визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та члени його сім`ї займають житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою № 174, виданою ГУНП, (а.с. 20).

ОСОБА_1 та члени його сім`ї мають право на пільги по сплаті житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у вигляді 100-відсоткової знижки.

Цей факт також підтверджується Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 грудня 2017 року по справі № 521/8132/17, яке набрало законної сили.

Головне управління Національної поліції в Одеській області визнало за ОСОБА_1 та членами його сім`ї право на пільги по сплаті житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у вигляді 100-відсоткової знижки, що підтверджується Постановою про закінчення ВП № 56274024 (а.с. 16).

Останній договір № 153 найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 з відповідачем укладався 01 січня 2015 року (а.с. 8).

ОСОБА_1 24.06.2021 отримав підписані відповідачем дві копії Договору найму житлового приміщення № 58 від 09.06.21, та підписав їх разом із Протоколами розбіжностей від 29.06.2021 (а.с. 4), які подав до Головного управління Національної поліції в Одеській області на підпис у двох примірниках разом із супровідною заявою - 29.06.2021 (а.с. 7).

У вищевказаній Заяві Позивач просив Відповідача розглянути та підписати надані ним 2 Протоколи розбіжностей до Договору найму житлового приміщення № 58, від 09.06.21 р. між Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (Наймодавцем) в особі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (Наймачем), від 29.06.2021.

Вищевказаний протокол розбіжностей до Договору найму житлового приміщення № 58 від 09.06.2021 враховує у вищенаведеному Договорі № 58 від 09.06.21 пільги позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у вигляді 100 - відсоткової знижки.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу укладення договору найму № 58 житлового приміщення між Головним Управління Національної поліції в Одеській області як наймодавцем з одного боку - та ОСОБА_1 як наймачем разом із членами його сім`ї з іншого з приводу отримання за рахунок вільних кімнат у гуртожитку ГУНП в Одеській області за адресою: АДРЕСА_2 , у тимчасове платне користування житлового приміщення 142 загальною площею 17,1 кв м, а саме з зазначенням в договорі про 100% пільгу позивача як інваліда війни та членів його сім`ї.

Переглядаючи рішення суду за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом вказаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

У статті 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Особливе місце в системі конституційних прав людини й громадянина посідають соціальні права і свободи, які надають людині можливість задовольняти свої соціальні потреби та інтереси.

Соціальні права та свободи людини і громадянина - це міра можливої поведінки або діяльності людини в соціальній сфері, що передбачає задоволення законних інтересів і потреб у сфері трудової діяльності, соціального захисту та охорони здоров`я.

Соціальне забезпечення - це ті види і форми матеріального забезпечення, що надаються на умовах, передбачених законом чи договором, із спеціально створених для цього фондів особам, які через незалежні від них життєві обставини не мають достатніх засобів до існування. Право на соціальне забезпечення (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо) полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю, а також допомоги сім`ям у зв`язку із народженням та вихованням дитини.

Це право закріплене у статті 47 Конституції України.

Соціальний захист поширюється, насамперед, на громадян України, які внаслідок похилого віку або хвороби самі не можуть забезпечити собі нормальні умови життя. Права окремих категорій громадян регламентуються спеціальними нормативно-правовими актами, а саме Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Державні соціальні нормативи у сфері житлово комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло (стаття 9 Закону України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до п.п. а п. 14 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку на правових підставах - це проживання у гуртожитку (використання жилої площі в гуртожитку в якості житла) відповідно до цього Закону, а саме: у відомчих гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі спеціального ордера, виданого згідно із статтею 129 Житлового кодексу Української РСР.

Отже, укладення договору у разі користування гуртожитком є обов`язковим.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору і вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - у відповідності зі звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною другою вказаної норми визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Ту обставину, що відповідачем Головним Управління Національної поліції України в Одеській області було запропоновано відповідачу укласти договір найму № 58 від 09.06.2021 житлового приміщення, який відповідає Типовому договору найму жилого приміщення, по справі ніким не оспорюється.

Натомість, позивач наполягає на укладенні вказаного договору із вказівкою у ньому про його як інваліда війни 100% пільги на оплату житлово-комунальних послуг в розділах 3, 4, 9, що регулюють плату і витрати на комунальні послуги, права та обов`язки сторін та порядок вирішення суперечок.

При цьому, розділ 3 Договору найму № 58 від 09.06.2021, щодо визнання якого укладеним позивачем ставиться питання, передбачає обов`язок наймача своєчасно та у повному обсязі сплачувати плату за найм приміщення та витрати на оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням площі займаного житлового приміщення, а розмір плати за повний місяць складається на підставі розрахунків постачальників з урахуванням норм фактичного споживання комунальних послуг та тарифів, плата за які здійснюється окремо від плати за житло на підставі квитанцій.

Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 (далі - Порядок), визначає механізм надання громадянам пільг на оплату житлово-комунальних послуг з 1 жовтня 2019 року - у грошовій безготівковій формі або у готівковій формі.

Відповідно до п. 3 Порядку № 373, його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги згідно із ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до вказаного Порядку нарахування пільг проводиться департаментом соціального захисту.

Департамент щомісяця розраховує суму пільги, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Особи, що мають статус пільговика, в залежності від обраної форми розрахунків або ж самі отримують грошові кошти, які спрямовують на оплату житлово-комунальних послуг, або ж (при безготівковій формі) не отримують грошових коштів, а послуги за них оплачуються повністю чи частково державою.

У випадку недостатності розміру пільги для покриття повного розміру таких витрат, особа, незалежно від того, що вона є пільговиком зобов`язана доплатити відповідні суми за свій рахунок.

Зокрема, згідно вказаного Порядку виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору. За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви (абзац другий пункту 7 Порядку).

Відповідно до пункту 9 Порядку АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика. АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики. Якщо управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклав договору з АТ «Ощадбанк» (його установами) для перерахування сум пільг, він до 1 червня не має права вимагати оплати послуг (внесків/платежів) від пільговиків за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди.

Згідно з пунктом 7 Порядку виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ "Ощадбанк" на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору (далі - рахунок для виплати пільг). За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви.

Отже, механізм виплати пільг передбачає грошову безготівкову форму та готівкову форму.

Натомість, пред`явивши позов у цій справі, позивач бажає в договорі найму житлового приміщення прописати належну йому 100-відсоткову пільгу пільгу по сплаті житлово-комунальних послуг, що не відповідає наведеним нормам, які регулюють спірні правовідносини.

Роблячи висновок про те, що на поточний рахунок Головного управління Національної поліції України в Одеській області, який забезпечує утримання будинку самостійно, без залучення управителя, здійснюється перерахування коштів на покриття витрат на сплату комунальних послуг особами, які мають право на пільгу, тому відповідач зобов`язаний врахувати пільги позивача у договорі оренди приміщення, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені положення законодавства.

З наявного в матеріалах справи листа Управління соціального захисту населення в Малиновському районі м. Одеси від 26.08.2022 № 02-К-32367/1-у10 вбачається, що з 01 жовтня 2019 року, коли почалася монетизація пільг на оплату житлово-комунальних послуг, пільгове відшкодування на комунальні послуги можливе за умови надання пільговиком індивідуальних договорів або договорів колективного споживання, укладених управителем від імені та в інтересах мешканців багатоквартирних будинків з підприємствами, які безпосередньо надають комунальні послуги (ст. 15 Закону «Про житлово-комунальні послуги»), комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії надаються виключно на підставі індивідуальних договорів з виконавцем відповідної комунальної послуги (ст. 14 Закону). Отже, відповідно до чинного законодавства. Відшкодування на житлову послугу з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги з теплопостачання, електропостачання, централізованого водопостачання та водовідведення проводиться лише за наявності договорів (індивідуальний/колективний) та особових рахунків пільговика в організаціях-надавачах житлово-комнуальних послуг. Станом на теперішній час вищезазначені договорі не надані керівництвом ГУ НП в Одеській області ні особисто ОСОБА_1 .

Тому колегія суддів погоджує довід апеляційної скарги про те, що позивач, маючи безумовне право на отримання пільг для учасників бойових дій, замість реалізації належного йому права у встановленому законом порядку, відмовляється укладати договір найму житла з відповідачем, оскільки, відправлений йому договір не підписав та надав протокол розбіжностей, підписання якого порушує чинний визначений порядок нарахування та виплати пільг.

Відповідач як наймодавець у спірних правовідносинах не має права перебирати на себе функції державних органів щодо реалізації останніми державної політики у сфері надання пільг на житлово-комунальні послуги шляхом включення такого в договір найму.

Як помилковим є і посилання суду на відсутність у позивача іншого шляху щодо належного правового оформлення своїх правовідносин із власником займаних ним приміщенні окрім як укласти з ним договір найму, оскільки укладення договору найму є безумовним обов`язком сторін, проте з дотриманням прав та обов`язків сторін договору.

В постанові Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року справа № 641/2034/20 зроблено висновок про те, що пунктом 9 Порядку визначені наслідки неукладення договору з АТ «Ощадбанк», тому Верховний Суд погоджується із висновками судів про те, що «за встановлених у справі обставин негативні наслідки стосуються ЖБК «ЖБК- 98. Згідно із Порядком у разі неукладення договору між управителем та АТ «Ощадбанк управитель не має права вимагати оплати послуг (внесків/платежів) від пільговика за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди».

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або часткового і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Вказане неправильне застосування судом норм матеріального права є підставою для скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року та ухвалення нового судового рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання договору укладеним слід відмовити.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання договору укладеним відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 24 березня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко