Постанова

Іменем України

01 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 127/4387/20

провадження № 61-9909св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

відповідачі: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», Державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_4 ,

треті особи: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , подану представником адвокатом Касьяненком Дмитром Леонідовичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року у складі судді Антонюка В. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2021 року у складі колегії суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст вимог позовної заяви

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В., Пбулічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, ОСОБА_5 , про визнання протиправними дій приватного виконавця, визнання недійсними електронних прилюдних торгів з реалізації арештованого майна предмету іпотеки.

Позов мотивований тим, що вона, її чоловік ОСОБА_6 та їхні діти постійно проживають та зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 .

Її сестра ОСОБА_5 повідомила її про те, що в рамках примусового виконання виконавчого листа від 12 травня 2010 року № 2-425/10, виданого на підставі рішення Староміського районного суду Вінницької області від 23 березня 2010 року у справі № 2-425/2010 у виконавчому провадженні № 58553051, на електронних торгах, що відбулись 01 липня 2019 року, було реалізовано нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в

АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0026, право користування якими мають її малолітні діти.

Згідно з протоколом № 416182 проведення електронних торгів від 01 липня 2019 року переможцем електронних торгів став ОСОБА_4 .

Крім того, вона дізналась від ОСОБА_5 , що 15 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Укргазбанк» (далі - ВАТ «Укргазбанк»), кредитний договір № 110-Ф/06, у забезпечення виконання умов якого між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки від 15 червня

2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І. І., зареєстрований в реєстрі за № 3457. Згідно з пунктом 2.1.1. цього договору предметом іпотеки є цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0026.

Рішенням Староміського районного суду міста Вінниці від 23 березня 2010 року у справі № 2-425-2010 позов ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно з них заборгованість за кредитним договором в розмірі 513 614, 61 доларів США.

05 березня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 58553051 з примусового виконання виконавчого листа

№ 2-425/10, виданого 12 травня 2010 року.

27 березня 2019 року він виніс постанову про опис та арешт майна боржника, за якою описав та наклав арешт на нерухоме майно - предмет іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0026. Жодної з цих постанов ОСОБА_5 не отримувала.

Станом на дату відкриття виконавчого провадження № 31553051, так і станом на дату реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах в будинку у АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали малолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ні вона, ні її діти не мають іншого житла.

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О. В не звертався до Служби у справах дітей Вінницької міської ради щодо надання згоди на передачу спірного нерухомого майна на примусову реалізацію, а також на проведення примусової реалізації нерухомого майна: житлового будинку та земельної ділянки площею 0, 1000 га, розташовані на АДРЕСА_1 в рамках виконавчого провадження № 58553051.

Натомість рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13 лютого 2014 року № 312 відмовлено в наданні дозволу на реалізацію цих житлового будинку та земельної ділянки, право користування якими мають малолітні діти.

Виконавчий лист від 12 травня 2010 року № 2-425/10 вже перебував на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області).

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 26 листопада 2015 року у виконавчому провадженні № 19400845 виконавчий лист від 12 травня 2010 року № 2-425/10 повернуто стягувачу у зв`язку з наявністю рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13 лютого 2014 року № 312 про відмову в наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна - предмету іпотеки.

У подальшому постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 29 січня 2018 року у виконавчому провадженні № 50366587 виконавчий лист

№ 2-425/10 від 12 травня 2010 року повернуто стягувачу у зв`язку з наявністю рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20 липня 2017 року № 1625 про відмову в наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна - предмету іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 березня 2015 року у справі № 127/22186/14-ц за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , як законного представника ОСОБА_3 , третя особа - відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, про звернення стягнення на майно, виселення та зняття з реєстрації відмовлено в частині позовних вимог щодо виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_5 та членів її сім`ї.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 127/22186/14-ц залишено без змін ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про зміну способу виконання рішення суду.

Зазначала, що всі вищенаведені обставини підтверджують той факт, що електронні торги з реалізації арештованого майна - житлового будинку та земельної ділянки, оформлені протоколом проведення електронних торгів № 416182, у процедурі примусового виконання виконавчого листа від 12 травня 2010 року № 2-425/10 у виконавчому провадженні № 58553051, відбулись незаконно. Протиправними є і дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В. щодо подання заявки на реалізацію арештованого майна від 21 травня 2019 року за вихідним № 657.

Власником спірного нерухомого майна є ОСОБА_5 , яка є сестрою позивачки, а тому вона та малолітні діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мають сервітутне право користування спірним нерухомим майном.

Наголошувала, що вона та її малолітні не є стороною виконавчого провадження № 58553051, у зв`язку з чим позбавлені права на звернення до суду зі скаргою на протиправні дії або бездіяльність приватного виконавця.

Позивачка просила:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В. щодо подання заявки на реалізацію арештованого нерухомого майна від 21 травня 2019 року № 657;

- визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,100 га за кадастровим номером :03:018:0026, розташованих у АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відмовлено.

Відмова у задоволенні позову мотивована тим, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів для визнання електронних торгів недійсними.

Неповідомлення ОСОБА_5 про виконавчі дії не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими укладається відповідний договір. Дії державного (приватного) виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб та строки оскарження, а тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визначено незаконними в зазначений спосіб.

Обов`язковість отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування необхідно виключно на укладання правочинів стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, а в цьому випадку має місце реалізація арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений судовим рішенням спосіб.

Малолітні діти не є членами сім`ї боржниці ОСОБА_5 , сам факт їх реєстрації не може свідчити про право користування житловим приміщенням. ОСОБА_1 не надала доказів, які б свідчили про державну реєстрацію права користування житловим приміщенням дітьми або спільного проживання дітей з власником обтяженого сервітутом житла та ведення спільного господарства.

Суд звернув увагу на те, що договір іпотеки укладено 15 червня 2006 року, в той час як діти зареєстровані в будинку, який реалізований на прилюдних торгах, у 2013 та 2015 роках. Здійснюючи реєстрацію місця проживання дітей в будинку усупереч пункту 3.4.3 договору іпотеки, вже після його укладення, ОСОБА_1 не могла не розуміти можливих наслідків (звернення стягнення на предмет іпотеки) у разі неналежного виконання вимог кредитного договору.

ОСОБА_1 не надала будь яких обґрунтувань, а також доказів наявності порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення її права та права малолітніх дітей, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касьяненка Д. Л. залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року - без змін.

Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що дії державного (приватного) виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб та строки оскарження, а тому не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб, який узгоджується із правовим висновками Верховний Суд, викладених у постановах від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 295/10613/17-ц, від 14 лютого2018 року у справі № 490/5475/15.

Суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги про порушення прав дітей, вказавши, що сама по собі реєстрація місця проживання дітей в будинку не свідчить про наявність у них речового права, зокрема встановленого статтею 405 ЦК України права сервітутного користування житлом як членів сім`ї власника житлового будинку, а здійснюючи реєстрацію місця проживання дітей в будинку всупереч пункту 3.4.3 договору іпотеки після укладення договору іпотеки, позивачка не могла не розуміти можливих наслідків (звернення стягнення на предмет іпотеки) у разі неналежного виконання вимог кредитного договору. Ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Законом України «Про іпотеку» не передбачено отримання дозволу для примусової реалізації предмета іпотеки. До того ж батьки малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - позивачка у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_6 мають власне житло.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсними електронних торгів з підстав відсутності дозволу органу опіки і піклування на реалізацію предмета іпотеки, у якому всупереч умовам договору іпотеки після його укладення без дозволу іпотекодержателя були зареєстровані малолітні діти, реєстрація місця проживання яких відбулася після набрання законної сили рішенням суду про стягнення боргу за кредитним договором, ОСОБА_1 переслідувала мету не допустити виконання зазначеного рішення суду, яке внаслідок дій боржників і позивачки залишається невиконаним більше одинадцяти років, що є несумісним з установленим пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України принципом обов`язковості судових рішень. На переконання апеляційного суду, такі умисні дії позивачки необхідно оцінити як недобросовісні, спрямовані на порушення права АТ «Украгазбанк» на отримання задоволення боргових зобов`язань ОСОБА_7 і ОСОБА_5 , стягнутих рішенням Староміського районного суду міста Вінниці від 23 березня 2010 року за рахунок предмета іпотеки.

Аргументи учасників

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У червні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , надійшла касаційна скарга, у якій її представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , зазначає, що:

- суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що дії державного виконавця, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, можуть бути підставою для визнання недійсними торгів, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в порядку оскарження дій державного виконавця, пославшись на нерелевантні висновки Верховного Суду. Позов у цій справі подано особою, яка не є стороною виконавчого провадження, проте має майнові права на реалізоване майно, а тому вона позбавлена права звернення до суду зі скаргою на дії виконавця;

- сестра позивачки ОСОБА_5 є власником спірного майна. Сервітутне право користування житло набувають члени сім`ї власника житла за фактом набуття статусу члена сім`ї, у зв`язку з чим її діти мають сервітутне право користування спірною нерухомістю;

- суди не врахували, що в разі передачі на реалізацію нерухомого майна необхідній дозвіл органів опіки та піклування, право власності на яке або право користування яким мають діти, який був відсутній. У справі міститься достатньо доказів, які підтверджують факт реєстрації і проживання дітей у спірному будинку;

- суди необґрунтовано послалися на те, що діти були зареєстровані у будинку усупереч пункту 3.4.3. кредитного договору після його укладення. Банку було відомо про права малолітніх дітей на будинок, який був предметом іпотеки. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13 лютого 2014 року відмовлено у наданні дозволу на реалізацію предмета іпотеки, право користування яким мають малолітні діти;

- до проведення примусової реалізації предмета іпотеки банк повинен був звернутися до суду з позовом про виселення дітей зі спірного будинку;

- при відмові у задоволенні позову суди вказали, що ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Законом України «Про іпотеку» не передбачено обов`язковості отримання дозволу для примусової реалізації предмета іпотеки. Разом з тим рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не перебував на примусовому виконанні. Виконавчий лист, на примусове виконання якого проводилися електронні торги, у виконавчому провадженні № 58553051 видавався саме на примусове виконання рішення суду від 23 березня 2010 року у справі № 2-425-2010 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим посилання на Закон України «Про іпотеку» є необґрунтованим;

- відомості у листах КП ВМБТІ про наявність у позивачки іншого нерухомого майна не спростовують факту відсутності згоди органи опіки та піклування на примусову реалізацію спірного майна. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за нею і батьком дітей не зареєстроване жодне нерухоме майно;

- апеляційний суд необґрунтовано зробив висновок про недобросовісність позивачки;

- відмова у задоволенні цього позову порушує права дітей, оскільки спірне майно є єдиним їхнім житлом.

Короткий зміст відзивів і пояснення

У серпні 2021 року до Верховного Суду від ДП «СЕТАМ» надійшов відзив, у якому його представник вказує, що інформаційне повідомлення про лот формується організатором торгів виключно на підставі заявки виконавця. Порушення Закону України «Про виконавче провадження» має місце тільки на стадії підготовки і передачі майна на реалізацію, обов`язки з виконання яких покладено на органи виконавчої служби, дії яких мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Наполягає на тому, що примусова реалізація об`єктів житлової нерухомості, що перебуває в іпотеці, де без згоди іпотекодержателя зареєстровані малолітні діти (після укладення договору іпотеки) має відбуватися без отримання відповідного попереднього дозволу органу опіки та піклування.

У серпні 2021 року до Верховного Суду від АБ «Укргазбанк» надійшов відзив, у якому його представник просить касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , залишити без задоволення, посилаючись на обґрунтованість висновку судів про відмову у задоволенні позову. Позивачка не довела, що її діти фактично проживають у будинку. Позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_2 (дата набуття у власність - 24 червня 1993 року), а її чоловік ОСОБА_6 , який є батьком дітей, є співвласником квартири АДРЕСА_3 (дата набуття у власність - 29 січня 1993 року), що підтверджується листами КП ВМБТІ. З 01 січня 2013 року в Україні почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно і та їх обтяжень, а тому права на нерухоме майно, зареєстроване до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними за умов якщо реєстрація права власності проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У серпні 2021 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , надійшли пояснення, у яких він вказує на необґрунтованість аргументів, викладених у відзивах на касаційну скаргу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає, що: апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, 15 березня 2018 року у справі № 915/1071/14, 10 жовтня 2019 року у справі № 761/15667/15-ц, 25 листопада 2019 року у справі № 718/482/15-ц, 18 грудня 2019 року у справі

№ 755/10564/18, 30 вересня 2020 року у справі № 303/3043/19, 07 жовтня 2020 року у справі № 2-2661/10, Верховного Суду України від 21 вересня 2011 року у справі № 6-57868св10, 04 лютого 2015 року у справі № 6-238цс14, 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що 15 червня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 110-Ф/06, згідно з умовами якого банк відкрив відновлювану відкличну кредитну лінію ОСОБА_7 на споживчі цілі з лімітом кредитування 150 000,00 доларів США терміном із 15 червня 2006 року до 14 червня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Кредит надавався на умовах забезпеченості та згідно з пунктом 2.1. договору передбачав передання кредитору в іпотеку нерухомого майна з укладенням іпотечного договору.

Того ж дня, 15 червня 2006 року, між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І. І., зареєстрований в реєстрі за № 3457, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передала банку в іпотеку цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у АДРЕСА_4 та земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий №:03:018:0026, за тієї ж адресою.

Рішенням Староміського районного суду міста Вінниці від 23 березня 2010 року у справі № 2-425/2010 задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 . Стягнуто солідарно з них на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 15 червня 2006 року № 110-Ф/06 у розмірі 513 614,61 доларів США, що станом на день ухвалення рішення становило 4 085 290,61 грн.

05 березня 2019 року банк звернувся до приватного виконавця

Турського О. В. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-425/10, виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом міста Вінниці на підставі зазначеного рішення суду.

Постановою приватного виконавця Турського О. В. від 05 березня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-425/10, виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом міста Вінниці.

05 березня 2019 року приватним виконавцем Турським О. В. винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_5

27 березня 2019 приватним виконавцем Турським О. В. проведено опис та арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_5 , зокрема житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 ) та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:018:0026, на якій він розташований.

Постановою приватного виконавця Турського О. В. від 11 квітня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Листом приватного виконавця Турського О. В. від 10 травня 2019 року № 640 учасники виконавчого провадження повідомлялися про вартість арештованого майна боржника та їм направлявся звіт про незалежну оцінку. Матеріали виконавчого провадження за АСВП: 58553051 містять рекомендаційне повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_5 з відміткою про вручення цієї кореспонденції.

За повідомленням квартального комітету «Дмитрівський» за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з подворовою книгою на будинок зареєстровані: ОСОБА_5 , 1974 року народження, ОСОБА_7 , 1969 року народження, ОСОБА_1 , 1983 року народження, ОСОБА_3 , 2009 року народження, ОСОБА_2 , 2015 року народження. Діти зареєстровані з 17 грудня 2015 року, інформація про проживання ОСОБА_1 та її дітей в квартальному комітеті відсутня.

Відповідно до довідок з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 09 серпня 2013 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17 грудня 2015 року.

Згідно з інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07 серпня 2019 року № 5653543 відносно

ОСОБА_6 , йому на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:070:0125, площею 0,0998 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в АДРЕСА_5 , земельна ділянка.

Відповідно до повідомлень КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», наданих на запит виконавця, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, станом на 29 грудня 2012 року ОСОБА_6 належала на праві спільної сумісної власності з іншими особами квартира АДРЕСА_3 . ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності з іншими особами - квартира АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13 лютого 2014 року № 312 відмовлено в наданні дозволу на реалізацію житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованих на АДРЕСА_4 , право користування яким мають малолітні діти.

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 26 листопада 2015 року у виконавчому провадженні № 19400845 виконавчий лист від 12 травня 2010 року № 2-425/10 повернуто стягувачу у зв`язку з наявністю рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13 лютого 2014 року № 312 про відмову в наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна - предмету іпотеки.

У подальшому постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 29 січня 2018 року у виконавчому провадженні № 50366587 виконавчий лист від 12 травня 2010 року № 2-425/10 повернуто стягувачу у зв`язку з наявністю рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20 липня 2017 року № 1625 про відмову в наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна - предмету іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 березня 2015 року у справі № 127/22186/14-ц за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_3 , третя особа - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про звернення стягнення на майно, виселення та зняття з реєстрації було відмовлено в задоволенні позову банку в частині позовних вимог щодо виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_5 та членів її сім`ї.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2018 року у справі № 127/22186/14-ц, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Укргазбанк» про зміну способу виконання рішення суду.

21 травня 2019 року приватним виконавцем Турським О. В. направлені документи до ДП «Сетам» щодо проведення реалізації описаного та арештованого майна при примусовому виконанні виконавчого провадження.

Листом ДП «Сетам» від 03 червня 2019 року № 6314/17-18-19 учасники виконавчого провадження повідомлялися про призначення дати та часу проведення електронних торгів, якими визначено 01 липня 2019 року о 09:00 год, лот № 353594 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 298,0 кв. м (площа по внутрішніх обмірах

351,7 кв. м), та земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер 030180026, за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформаційне повідомлення про торги розміщене на сайті організатора торгів.

Торги, призначені на 01 липня 2019 року о 09:00 год, відбулися, про що був складений протокол проведення електронних торгів № 416182, з визначенням переможця - учасника № 7 ОСОБА_4 , який сплатив кошти за придбані об`єкти.

Позиція Верховного Суду

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_4 .

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що«недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 701/425/18 (провадження № 61-10891св21) зазначено, що «ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання прилюдних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм законодавства при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати прилюдних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати прилюдних торгів».

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі

№ 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від

27 жовтня 1993 року).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, що переглядається:

при зверненні із позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що станом на дату реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в будинку у АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали малолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

15 червня 2006 року, між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І. І., зареєстрований в реєстрі за № 3457, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передала банку в іпотеку цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у АДРЕСА_4 та земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий №:03:018:0026, за тієї ж адресою;

суди не врахували, що для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду;

суди встановили, що позивачі не є учасниками оспорюваних торгів та не є стороною договору іпотеки. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_1 , тобто, не є дітьми іпотекодавця - ОСОБА_5 ;

за таких обставин ОСОБА_1 не довела, що оспорюваними торгами порушені її чи її дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цивільні права та інтереси. Оскільки цивільні права та інтереси ОСОБА_1 , її дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не порушені, то відсутні підстави для задоволення позову.

У зв`язку із наведеним суди зробили правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до приватного виконавеця виконавчого округу Вінницької області Турського О. В., ДП «СЕТАМ», ОСОБА_4 , проте помилилися щодо мотивів такої відмови. Тому судові рішення у цій частині підлягають зміні в мотивувальній частині.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , доПАТ «Укргазбанк»

У справі за позовом заінтересованої особи (учасника торгів) про визнання недійсними торгів як відповідачі мають залучатись приватний виконавець (державна виконавча служба), організатор торгів і переможець торгів.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (див.: пункти 61 - 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18).

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , пред`явила позовну вимогу про визнання протиправними дій приватного виконавця та визнання недійсними електронних торгів до ПАТ «Укргазбанк», який є неналежним відповідачем. А тому, за таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до ПАТ «Укргазбанк» внаслідок їх пред`явлення до неналежного відповідача. Суди правильно відмовили у задоволенні цих позовних вимог, проте помилилися щодо мотивів такої відмови. Тому судові рішення у цій частині підлягають зміні в мотивувальній частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені рішення ухвалені без дотримання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - змінити в мотивувальних частинах, виклавши їх у редакції цієї постанови; в іншій частині судові рішення - залишити без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись статтями 409, 400, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , подану представником адвокатом Касьяненком Дмитром Леонідовичем, задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 лютого 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2021 року змінити в мотивувальних частинах, виклавши їх у редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук