Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 297/288/21

провадження № 61-10870св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за клопотанням стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), боржник ОСОБА_2 , про визнання рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та надання дозволу на його примусове виконання, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Литвин Л. С., звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Клопотання мотивовано тим, що 15 жовтня 2020 року Районний суд міста Дуноуйварош (Угорщина) у справі № 3.Р.20.343/2020/24 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 ухвалив рішення, яким постановив:

«Шлюб укладений 3 лютого 2018 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Нодькорачонь за номером документа НОМЕР_1 - розірвати.

Було встановлено, що сторони спільно проживали в період з 5 жовтня 2017 р. по 21 грудня 2018 р.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина, хлопчик на ім`я ОСОБА_7 , право на опіку над яким отримує позивач, батько дитини.

Зобов`язує відповідача на протязі 3 днів з моменту набрання сили даного рішення, дитину з його особистими речами та особистими документами передати позивачу.

Тимчасове розпорядження під номером 39. судом скасовується.

Контакти між відповідачем та дитиною регулюються таким чином, що в рамках постійних контактів відповідач має право контактувати з дитиною за місцем його догляду в парні тижні по суботах з 10:00 до 17:00 години та в неділю з 10:00 до 17:00 години.

В рамках періодичного контакту на наступний день після Різдва, Великодня та Троїці між 10:00 та 17:00.

Зобов`язує відповідача, з наступного місяця після набрання законної сили даного рішення, а саме до 15 числа кожного місяця сплачувати на користь позивача 20 000 (двадцять тисяч) форинтів на утримання дитини (аліменти).

Зустрічний позов - відхилено.

Зобов`язує відповідача сплатити 93 000 (дев`яносто три тисячі) форинтів на користь держави за запитом податкового органу, а також інші судові витрати в розмірі 70505 (сімдесят тисяч п`ятсот п`ять) форинтів за запитом Економічного підрозділу суду міста Сикешфегирвар.

Також зобов`язує відповідача на протязі 15 днів сплатити на користь позивача судові витрати в розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) форинтів.

Рішення в частині стягнення коштів на утримання дитини має бути виконано в першу чергу».

Зазначене рішення набрало законної сили 07 грудня 2020 року, що підтверджується відповідною відміткою.

Зважаючи на те, що з початку 2019 року ОСОБА_2 , будучи біпатридом (особою, що є громадянином одночасно двох держав), разом із дитиною проживає в Україні в місті Берегові, виконати примусово рішення угорського суду в частині передання дитини батькові ОСОБА_1 , стягнення аліментів та судових витрат можливо лише в Україні з залученням українських державних органів.

12 серпня 2019 року ОСОБА_2 зверталася до Берегівського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів (справа № 297/1673/19), провадження в якій було відкрито ухвалою суду від 28 серпня 2019 року.

Рішення суду в цій справі не набрало законної сили, оскільки триває апеляційний розгляд.

Однак ОСОБА_1 до Районного суду міста Дуноуйварош (Угорщина) з аналогічним позовом звернувся раніше, а саме 04 березня 2019 року і 15 жовтня 2020 року в справі № 3.Р.20.343/2020/24 вже ухвалено судове рішення.

З рішення Районного суду міста Дуноуйварош (Угорщина) від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 випливає, що ОСОБА_2 була обізнана щодо судового процесу, подавала у справі зустрічний позов, у задоволенні якого їй було відмовлено. 12 травня 2020 року процесуальні документи листом направлялися ОСОБА_2 Районним судом міста Дуноуйварош (Угорщина) за адресою: АДРЕСА_1, які 17 червня 2020 року були отримані ОСОБА_9 (матір`ю ОСОБА_2 ).

Протоколом про оголошення судового рішення від 15 жовтня 2020 року № 3.Р.20.343/2020/24 зафіксовано, що «суддею було встановлено, що відповідач незалежно від того, що була належним чином повідомлена, не з`явилась на проголошення судового рішення».

Рішення Районного суду міста Дуноуйварош (Угорщина) 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 відповідає установленим міжнародними договорами вимогам, необхідним для його визнання та виконання в Україні.

Процесуальний порядок визнання в Україні та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, врегульований Розділом ІХ ЦПК України.

Посилаючись на ці обставини, стягувач громадянин Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) просив визнати рішення Районного суду міста Дуноуйварош, (Угорщина) від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та надати дозвіл на його примусове виконання в частині передачі позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 їхньої спільної дитини ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів та судових витрат.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2021 року у задоволенні клопотання адвоката Литвин С. Й., який діє в інтересах громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), боржник ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року апеляційну скаргу громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задоволено.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2021 року скасовано, клопотання стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задоволено.

Визнано рішення Районного суду міста Дуноуйварош (Угорщина) від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), уродженої ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), про розірвання шлюбу та надано дозвіл на його примусове виконання в частині передання дитини, стягнення аліментів та судових витрат відповідно до резолютивної частини рішення (в офіційному перекладі українською):

«від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина, хлопчик на ім`я ОСОБА_7 , право на опіку над яким отримує позивач, батько дитини; зобов`язує відповідача на протязі 3 днів з моменту набрання сили даного рішення, дитину з його особистими речами та особистими документами передати позивачу; зобов`язує відповідача, з наступного місяця після набрання законної сили даного рішення, а саме до 15 числа кожного місяця сплачувати на користь позивача 20 000 (двадцять тисяч) форинтів на утримання дитини (аліменти); зобов`язує відповідача сплатити 93 000 (дев`яносто три тисячі) форинтів на користь держави за запитом податкового органу, а також інші судові витрати в розмірі 70 505 (сімдесят тисяч п`ятсот п`ять) форинтів за запитом Економічного підрозділу суду міста Сикешфегирвар; також зобов`язує відповідача на протязі 15 днів сплатити на користь позивача судові витрати в розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) форинтів; рішення в частині стягнення коштів на утримання дитини має бути виконано в першу чергу».

Відповідно до частини 8 статті 467 ЦПК України визначено зазначені в рішенні суми стягнення в угорських форинтах у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на 22 серпня 2022 року 1,00 угорський форинт / 0,09023 гривні, а саме: 20 000 форинтів є еквівалентом 1 804,60 грн; 93 000 форинтів є еквівалентом 8 391,39 грн; 70 505 форинтів є еквівалентом 6 361,67 грн; 75 000 форинтів є еквівалентом 6 767,25 грн.

18 жовтня 2022 року ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року в указаній справі, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за клопотанням стягувача громадянина Угорщини ОСОБА_1 (ОСОБА_1), боржник ОСОБА_2 , про визнання рішення Районного суду міста Дуноуйварош, Угорщина, від 15 жовтня 2020 року у справі № 3.Р.20.343/2020/24 та надання дозволу на його примусове виконання, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська