УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень в ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/3994/22 (2/336/3521/22) від 26 грудня 2022 року, -

встановив:

09 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя звернувся позивач ОСОБА_1 з заявою про внесення виправлень в ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2022 року про повернення позовної заяви, в частині визначення суми, яка підлягає поверненню у зв`язку з закриттям провадження. Так як, відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області від 31.01.2023 року №05.1-08.6-10/752 вказана в ухвалі суду сума судового збору, що підлягає поверненню перевищує суму, яка фактично зарахована до державного бюджету. Відповідно до квитанції від 17.08.2022 року сума судового збору складає 6844,00 грн., натомість фактично було зараховано кошти у сумі 6843,97 грн., оскільки в квитанції вказана сума була округлена автоматично банківською системою. До заяви додає копію листа Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про повернення документів.

Суд, ознайомившись зі змістом заяви позивача ОСОБА_1 та дослідивши матеріали цивільної справи №336/3994/22 (2/336/3521/23), дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 269 ЦПК України заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Запорізької міської ради про визнання договору купівлі-продажу укладеного на товарній біржі дійсним та визнання права власності у порядку спадкування за законом, повернути позивачу відповідно до п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Крім того, цією ухвалою позивачу повернуто судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовною заявою, що становить 992,40 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 29.06.2022 року та 6844,00 грн. відповідно до квитанції №15 від 17.08.2022 року.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Опискою слід вважати спотворення графічного образу слова або цифри, а арифметична помилка полягає у неточності виконання арифметичних операцій, обчислення розміру величин, які мають цифровий вираз. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму ВС України N 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» питання про внесення виправлень може бути вирішене судом, що ухвалив рішення, тільки в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

В листі Головного управління Державної служби України у Запорізькій області від 31.01.2023 року № 05.1-08.06-10/752 зазначено, що сума судового збору, що підлягає поверненню, перевищує суму, яка фактично зарахована до державного бюджету. Відповідно до квитанції від 17.08.2022 року №15 сума судового збору складає 6844,00 грн., натомість фактично 17.08.2022 року на рахунок UA0008515, відкритий у Державній казначейській службі України на ім`я Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області за кодом класифікації доходів бюджету 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», було зараховано кошти у сумі 6843,97 грн. згідно з меморіальним ордером Філії-Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 17.08.2022 року №32160583SB з призначенням платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Шевченківський районний суд м.Запоріжжя».

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до положень частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України«Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60705/00).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту З мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Гарантії виконання судових рішень, які набрали законної сили і таким чином набули статусу остаточних, охоплюються змістом правової визначеності. Саме через встановлення юридичної певності в правозастосовній діяльності досягається ефективність та результативність правосуддя. У рішенні у справі «Серинг проти Сполученого королівства» від 07 липня 1989 року суд зазначив, що Конвенція як правовий акт, який забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав і свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення та розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. На державі лежить прямий обов`язок дотримуватися прав осіб та забезпечувати належне та своєчасне виконання рішень суду, які набрали законної сили.

Враховуючи те, що рішення суду є обов`язковими до виконання, суд вважає необхідним внести виправлення в ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 3336/3994/22 (2/336/3521/22) від 26 грудня 2022 року, зазначивши правильну суму судового збору, що підлягає поверненню позивачу, замість суми «6844,00 грн.» зазначити «6843,97 грн.».

Керуючись ст.ст. 258-261, 269, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про внесення виправлень в ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя № 336/3994/22 (2/336/3521/22) від 26 грудня 2022 року, - задовольнити.

Внести виправлення в ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Запорізької області № 336/3994/22 (2/336/3521/22) від 26 грудня 2022 року, зазначивши вірну суму судового збору, що підлягає поверненню позивачу відповідно до квитанції №15 від 17.08.2022 року, замість невірної суми «6844,00 грн.» зазначити вірну суму «6843,97 грн.».

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 261 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, судові рішення оскаржуються до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області.

Суддя: