Справа №705/1532/23
2/705/1392/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.03.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить:

- розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 ,. та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.06.2016 Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 299;

- неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд доходить висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з таких міркувань.

Звернення до суду здійснюється, зокрема, шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 4), суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Позивач ставить вимоги про розірвання шлюбу та залишення проживати неповнолітню дитину разом із матір`ю.

Проте до матеріалів позовної заяви не додано документів, які підтверджують, що дійсно неповнолітня дитина проживає з матір`ю.

У позовній заяві також не зазначено, якими доказами підтверджується факт проживання дитини з позивачем, не додано до позовної заяви відповідних документів (довідки про склад сім`ї, акту про фактичне проживання тощо).

Крім того, у позовній заяві позивач вказує свою адресу: АДРЕСА_1 , а адресу відповідача: АДРЕСА_2 .

Згідно з положеннями ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (стаття 28 ЦПК України).

Частиною 2 статті 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача, а саме позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

При визначенні підсудності даного спору позивач обрала Уманський міськрайонний суд Черкаської області, однак відомостей для пред`явлення позову про розірвання шлюбу за вибором позивача відповідно до вимог частини 2 статті 28 ЦПК України позивачем до суду не надано.

Будь-яких доказів зареєстрованого проживання (перебування) на території м. Умані Черкаської області свого та дитини до матеріалів позовної заяви позивач не додала. В матеріалах позову наявна тільки копія свідоцтва на право власності на житло по АДРЕСА_1 , проте відсутня інформація про реєстрацію позивача саме за цією адресою.

У копії заяви-приєднання № 43-09062020/138 до Публічного договору про надання послуг, яка приєднана до позову, вказана адреса реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Викладене викликає об`єктивний сумнів суду в підсудності позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу саме Уманському міськрайонному суду Черкаської області.

Суд звертає увагу позивача на те, що в силу ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Разом з тим, слід зазначити, що позивач заявив дві позовні вимоги: про розірвання шлюбу, залишення проживання дитини з матір`ю, судовий збір сплачено лише за одну позовну вимогу, а за другу вимогу немайнового характеру відомостей про сплату судового збору у розмірі 1073 гривень 60 копійок матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

До матеріалів позову додано клопотання відповідача ОСОБА_2 від 14.03.2023 про розгляд справи без участі відповідача та визнання позовних вимог.

Однак у своєму позові ОСОБА_1 вказує, що з 28.02.2023 вони з відповідачем не проживають разом, він є військовослужбовцем та перебуває на службі на лінії зіткнення. Тому у суду викликає сумнів клопотання ОСОБА_2 , а саме, що він дійсно ознайомився із позовною заявою та власноручно підписав клопотання.

Отже, дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном десять днів із дня отримання копії ухвали.

Спосіб усунення недоліків подання позовної заяви в новій редакції із зазначенням та долученням відповідних доказів та у разі залишення позовної вимоги про місце проживання дитини разом з матір`ю сплаті судового збору за вказану вимогу у визначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

У випадку невиконання зазначених в ухвалі вимог до встановленого терміну, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Єщенко