справа № 366/3399/21
головуючий у суді І інстанції Слободян Н.П.
провадження № 22-ц/824/3318/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2021 року АТ «Кредобанк» (після зміни назви з ПАТ «Кредобанк» відповідно до Статуту, затвердженого рішенням акціонера від 28 квітня 2020 року) звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача: суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 410 грн 41 коп., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 141 грн 05 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 листопада 2016 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2991/3448ECLKC2TS1 (перенесення платежу поштовий ТРФ+).

Відповідно до протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-07-20-000073-а від 31 липня 2017 року ПАТ «Кредобанк» став переможцем електронних торгів щодо активів (майна) ПАТ «Платинум Банк».

04 серпня 2017 року між ПАТ «Платинум Банк» (банк, попередній кредитор) і ПАТ «Кредобанк» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредиторі належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців, за кредитними договорами з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, а новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі і в порядку, визначеному цим договором.

На виконання умов кредитного договору ПАТ «Платинум Банк» свої зобов`язання виконав. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконує протягом тривалого періоду.

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23 вересня 2021 року заборгованість відповідача становить 21 410 грн 41 коп. та складається із: 13 154 грн 18 коп. - неповернута сума кредиту; 4 680 грн 23 коп. - прострочені відсотки; 3 576 грн - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року відмовлено у задоволенні позову АТ «Кредобанк».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився із розміром заборгованості, що підлягає стягненню на користь банку, однак, встановивши, що останній платіж здійснено відповідачем у лютому 2018 року, вважав, що перебіг позовної давності за договором, розпочався у березні 2018 року (наступному місяці після останнього платежу, здійсненого відповідачем), тому звернувшись з позовом 13 грудня 2021 року позивач пропустив позовну давність, про застосування якої заявлено відповідачем, як до основної так і додаткової вимоги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Кредобанк» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ «Кредобанк».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не правильно визначено початок перебігу позовної давності - з останнього платежу, а не з кінцевого терміну повернення заборгованості, що визначений у кредитному договорі - 05 лютого 2019 року, враховуючи, що позивач звернувся з позовом про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

А також, посилаючись на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, вказував, що позивач має законні підстави нараховувати відсотки на прострочену заборгованість, що виникла після закінчення строку кредитування.

Відповідач ОСОБА_1 , у визначений ухвалою суду строк, не скористалася процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2991/3448ECLKC2TS1 (надалі по тексту - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2. «а» кредитного договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 14 886 грн 20 коп. до 05 лютого 2019 року на наступні цілі: на поточні потреби позичальника - 10 000 грн; в тому числі на оплату страхових платежів/премій - 4 036 грн 20 коп. та 200 грн відповідно до договору про страхування життя «Трафік плюс».

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, погашення заборгованості позичальником за кредитом здійснюється у вигляді щомісячних платежів у сумі 999 грн, починаючи з першої дати сплати заборгованості.

У разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі 30% від простроченої суми кожен день (п. 5.2 договору).

Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості по кредитному договору, відповідачем було сплачено заборгованість у розмірі 1 732 грн 02 коп. та відсотки у сумі 1 684 грн 26 коп. Станом на 23 вересня 2021 року, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача становить 21 410 грн 41 коп.

Разом з тим, як вбачається з доданого до позовної заяви кредитного договору № 2991/3448ECLKC2TS1 (перенесення платежу поштовий ТРФ+) від 23 листопада 2016 року, він укладений між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем ОСОБА_1 та страховиком - ПрАТ «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ» (а.с. 7-8).

А звертаючись до суду, позивач АТ «Кредобанк» обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що він набув права вимоги за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 .

На підтвердження вказаних обставин позивачем було надано протокол електронних торгів №UA-EA-2017-07-20-000073-а від 31 липня 2017 року та договір про відступлення прав вимоги від 04 серпня 2017 року, кредитний договір.

Відповідно до протоколу електронних торгів №UA-EA-2017-07-20-000073-а від 31 липня 2017 року, де ПАТ «Кредобанк» став переможцем електронних торгів щодо активів (майна) ПАТ «Платинум Банк» (а.с. 11-12).

04 серпня 2017 року між ПАТ «Платинум Банк» (банк) і ПАТ «Кредобанк» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення прав вимоги (а.с. 9-10).

Відповідно до пункту 1 договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору, належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - основні договори, права вимоги, а новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі і в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до пункту 2 договору, за цим договором новий кредитор в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами.

Відповідно до пункту 4 договору, сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 61 272 021 грн 39 коп., до моменту укладення цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор, але не пізніше 20 робочих днів із дати, складання такого протоколу, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банку.

Дослідивши подані докази, колегія апеляційного суду встановила, що вказаний договір про відступлення прав вимоги не містить жодного посилання на те, що ПАТ «Платинум Банк» (первісний кредитор) відступає ПАТ «Кредобанк» (новому кредитору) свої права вимоги саме за кредитним договором № 2991/3448ECLKC2TS1 (перенесення платежу поштовий ТРФ+) від 23 листопада 2016 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем ОСОБА_1 та страховиком - ПрАТ «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ».

Також, матеріали справи не містять, а позивачем АТ «Кредобанк» не доданий реєстр позичальників (додаток №1 до договору відступлення прав вимоги), що підтверджує передання права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання позивачем своїх зобов`язань за договором про відступлення прав вимоги та набуття ним у зв`язку з цим усіх прав кредитора за кредитним договором відповідно до п.п. 2,4 договору про відступлення права вимоги.

Ухвалюючи судове рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Приписами частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу приписами частин 1,2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд встановив, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що до нового кредитора (позивача у справі АТ «Кредобанк») перейшло право вимоги відносно вказаного боржника (відповідача у справі ОСОБА_1 ) за кредитним договором, на що суд першої інстанції помилково не звернув уваги.

У разі, якщо суд установить неналежність позивача, то він має ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки неналежним позивачем є особа, якій не належить право вимоги за пред`явленим позовом або таке право не доведене належними та допустимими доказами.

З огляду на встановлене, апеляційна скарга АТ «Кредобанк» підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав, що наведені вище.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року скасувати з ухваленням нового судового рішення.

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку крім випадків, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська