Справа № 686/207/23
Провадження № 2-з/686/14/23
УХВАЛА

10 січня 2023 року

м. Хмельницький

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про забезпечення позову по справі за позовом заступника керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2022 року заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд: накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим №:03:003:0047, площею 0,0654га, яка знаходиться на території Хмельницької міської територіальної громади; заборонити ОСОБА_1 , розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим №:03:003:0047 з іншими земельними ділянками. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації. На підставі свідоцтв про право на спадщину, починаючи з 10.06.2021 року по даний час є власником земельної ділянки з кадастровим №:03:003:0047, (цільове призначення: для ведення індивідуального садівництва). Всупереч вимог ст.81 Земельного Кодексу України, ОСОБА_1 не здійснила відчуження вказаної земельної ділянки протягом року з дня набуття права власності на неї, а тому така ділянка підлягає конфіскації у власність держави. З метою недопущення передачі речових прав на земельну ділянку іншим особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу) земельних ділянок, вчинення інших дій, які можуть утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельних ділянок державі, є необхідність застосування вищевказаних заходів забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006"Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 924/150/17.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що заступником керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в достатній мірі обґрунтовано необхідність забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірні ділянки, враховуючи, що спір виник з приводу конфіскації такого майна на користь держави, спадкове майно (ділянки) можуть бути відчужені або видозмінені в ході розгляду справи, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Враховуючи викладене, вид забезпечення позову накладення арешту на земельні ділянки є співмірним та не виходить за межі позовних вимог, невжиття такого заходу може ускладнити ефективний захист державою своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вимоги щодо накладення арешту на земельну ділянку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В задоволенні іншої частини вимог слід відмовити, оскільки арешт майна за своєю правовою природою - це і є накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, що відповідає процесуальним нормам, які регулюють дані правовідносини, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, та є достатнім та співмірним засобом забезпечення позову.

Керуючись статями 149,150,153,260-261,353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим №:03:003:0047, площею 0,0654га, яка знаходиться на території Хмельницької міської територіальної громади.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: