ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в результаті ДТП (суддя першої інстанції Батманова В.В.),

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про ухвалення додаткового рішення у справі № 201/12470/21, в якій просив стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Плюс» та ОСОБА_3 на свою користь судові витрати, понесені позивачем при розгляді цивільної справи № 201/12470/21 у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 7500, 00 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 201/12470/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в наслідок ДТП відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодився позивач, та через свого представника подав апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що за надання правової допомоги по даній справі на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 03.11.2021 року адвокату Роговській Аллі Олександрівні було сплачено 7500,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 27.06.2022 року.

Наголошує на тому, що суд безпідставно відмовив в задоволенні заяви, оскільки по даній справі судові дебати не проводились, тому позивач не мав змоги зробити відповідну заяву у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

ОСОБА_2 , просила ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

До суду від представника відповідача адвоката Ганги Д.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу. У своєму відзиві адвокат зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про винесення по справі додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу у стягненні таких витрат було вірно відмовлено. По-перше у зв`язку із порушенням строків звернення із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, який було перевищено на два місяці, а по-друге додаткове рішення виноситься, якщо не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а судові витрати були розподілені судом при ухваленні судового рішення, яке до того ж було залишено в силі апеляційним судом.

Учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в справі є підтвердження.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» () на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 28382 грн. 03 коп. Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 3 500 грн. 00 коп., а всього 6 500 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» () на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. 00 коп.

29 червня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у порядку ст. 270 ЦПК України, в якій він просить, ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 7 500 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 квітня 2022 року залишено без змін.

04.10.2022 вищевказана справа повернулась до суду першої інстанції.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не було подано докази до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

У пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За правилами частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У статті 246 ЦПК України зазначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У справі, яка переглядається, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

. 26 квітня 2022 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі.

Отже, з урахуванням частини восьмої статті 141 ЦПК України докази щодо понесення судових витрат заявник мав подати до 02 травня 2022 року з урахуванням вихідних днів 30 квітня та 01 травня, включно, проте позивачем заява про ухвалення додаткового рішення була подана до суду 29 червня 2022 року.

Крім того, у рішенні Жовтневого районного суду від 26 квітня 2022 року вирішувалось питання розподілу витрат на правничу допомогу та вмотивовано відмовлено, оскільки у позові позивач зазначив, про ці витрати, але належних доказів ні в процесі розгляду справи ні після ухвалення рішення на надав.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 11 січня 2023 року.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська