Справа № 167/860/22
Номер провадження 2/167/50/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) « Ларо Персонал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

29.12.2022 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи свій позов тим, що 28.04.2022 року між сторонами було укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг ( далі Договір), відповідно до якого позивач ( виконавець) зобов`язався за завданням відповідача ( замовник) надати інформаційно-консультаційні послуги щодо інформування замовника про наявні, на момент укладення Договору, на ринку праці, у тому числі за кордоном, вакансії працевлаштування, інформацією щодо яких володіє виконавець, а замовник зобов`язався оплатити виконавцеві зазначені послуги.

Відповідно до пункту 1.4 Договору зобов`язання виконавця за даним договором вважаються виконаними належним чином з моменту доведення до відома замовника інформації.

Згідно пункту 2.3. Договору, сторони посвідчують надання виконавцем послуг замовнику шляхом підписання акту про надання інформаційно-консультаційних послуг.

Відповідно до пункту 4.2 Договору факт надання послуг посвідчується Актом про надання інформаційно-консультаційних послуг, який є невід`ємним додатком до даного Договору.

28.04.2022 року сторони склали та підписали Акт про надання інформаційно-консультаційних послуг, яким засвідчили, що виконавець у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а у замовника немає претензій щодо якості та обсягу наданих послуг.

ТОВ « ЛАРО ПЕРСОНАЛ» належним чином та у повному обсязі виконало свої зобов`язання за Договором.

Згідно з пунктами 3.1., 3.2. Договору замовник зобов`язалася сплатити виконавцеві за даним договором 12 000 гривень 00 копійок з моменту підписання акту про надання інформаційно-консультаційних послуг до 17 липня 2022 року, але зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого, з урахуванням прострочення Т.М. Сапожник зобов`язання з оплати послуг за договором, у позивача виникло право вимоги сплати суми боргу у розмірі 12 000 грн, а також 3% річних у розмірі 159, 78 грн та інфляційних втрат у сумі 760, 27 гривень.

Крім того, сторонами у Договорі була передбачена неустойка у вигляді штрафу у відповідності до частини 2 статті 549 ЦК України, сума якої складає 4 800 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь 17 720 грн 05 коп та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень.

03.01.2023 року на запит суду від 29.12.2022 року ( ас 13) надійшла відповідь від уповноваженої особи про місце реєстрації відповідача, оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Розгляд справи призначено на 26.01.2023 року, який було відкладено на 16.02.2023 року та на 06.03.2023 року.

Сторони вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 26, 27, 33, 34).

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін до суду не надходили.

Позивач в позовній заяві просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами ( ас 5).

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття рішення у цій справі є 06 березня 2023 року - дата складення повного судового рішення.

Згідно частини 1 статті 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

У судовому засіданні всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне.

Між ТОВ « ЛАРО ПЕРСОНАЛ» та відповідачем був укладений Договір № б/н від 28 квітня 2022 року, згідно умов якого ТОВ « ЛАРО ПЕРСОНАЛ» зобов`язалося за завданням ОСОБА_1 надати інформаційно-консультаційні послуги щодо інформування замовника про наявні, на момент укладення договору, на ринку праці, у тому числі за кордоном, вакансії працевлаштування, інформацією щодо яких володіє виконавець, а замовник зобов`язався оплатити виконавцеві зазначені послуги.

Загальна вартість наданих послуг становить 12 000 гривень.

Позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як, зокрема, 78.10 «діяльність агенств працевлаштування»; 78.20 « діяльність агентств тимчасового працевлаштування»; 78.30 « інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами».

На час укладення Договору сторонами була досягнута у письмовій формі згода за всіма істотними умовами договору, вказано розміри штрафів у разі прострочення замовником виконання зобов`язань щодо оплати послуг та досягнута домовленість щодо їх виконання, про що свідчить підпис відповідачки із зазначенням про ознайомлення та згоду останньої з умовами договору.

З Акту про надання інформаційно-консультаційних послуг від 28.04.2022 року встановлено, що виконавець передав, а замовник прийняв послуги, що були надані виконавцем.

Цим актом сторони засвідчують, що виконавець у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором про надання інформаційно-консультаційних послуг № б/н від 28 квітня 2022 року, а у замовника немає претензій щодо якості та обсягу наданих послуг.

Встановлені обставини підтверджуються: Договором б/н про надання інформаційно-консультаційних послуг від 28.04.2022 року ( ас 7-8), Актом про надання інформаційно-консультаційних послуг від 28.04.2022 року ( ас 9), Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( ас 10).

При розгляд справи встановлено, що відповідачем не виконані зобов`язання за Договором б/н про надання інформаційно-консультаційних послуг від 28.04.2022 року щодо погашення суми заборгованості та не надано суду доказів її погашення, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 17 720, 05 грн, в тому числі: 12 000 грн основна заборгованість за Договором; неустойка у вигляді штрафу 4 800 грн; 3% річних від простроченої суми 159, 78 грн; інфляційні втрати 760, 27 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості ( ас 4), який не спростований відповідачем.

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Згідно частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк.

Проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, ураховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що, не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Договором, відповідачка порушила зазначені вище норми законодавства та умови Договору.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що зобов`язання за Договором про надання інформаційно-консультаційних послуг відповідач не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачки 12 000 грн основної суми боргу ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виконаний позивачем розрахунок 3% річних в сумі 159, 78 грн та інфляційних втрат в сумі 760, 27 грн, проведений у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України.

У відповідності до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( частина 2 статті 549 ЦК України).

Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2020 року у справі № N 591/3176/17, провадження N 61-47158св18, неустойка це конструкція, яка є видом забезпечення виконання зобов`язання та правовим наслідком його порушення ( мірою цивільно-правової відповідальності). У статті 549 та в § 2 глави 49 ЦК України регулювання неустойки відбувається тільки з позицій забезпечення виконання зобов`язання. Неустойка ( штраф чи пеня) може бути передбачена для забезпечення виконання зобов`язання. При цьому навіть визначення неустойки дозволяє констатувати, що законодавець пов`язує її стягнення саме з порушенням зобов`язання.

В пункті 3.4. Договору № б/н від 28.04.2022 року зазначено, що у випадку прострочення замовником виконання зобов`язання щодо оплати послуг більш як на 15 днів, замовник зобов`язаний сплатити виконавцеві штраф у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В пункті 3.4.1. Договору № б/н від 28.04.2022 року зазначено, що у випадку прострочення замовником виконання зобов`язання щодо оплати послуг більш як на 30 днів, замовник зобов`язаний сплатити виконавцеві штраф в розмірі 40% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Оскільки відповідачкою прострочено виконання зобов`язання щодо оплати послуг більше як на 30 днів, відтак позивачем нараховано 4 800,00 грн штрафу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ " Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит ( позику) банком або іншим кредитодавцем ( позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця ( позикодавця) неустойки ( штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка ( штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем ( позикодавцем).

Системний аналіз вищенаведеної норми ЦК України ( пункт 18 розділу " Прикінцеві та перехідні положення") дає підстави для висновку, що звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця ( позикодавця) неустойки ( штрафу, пені) за таке прострочення, відповідно до вимог Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», поширюється лише на договора позики (кредиту).

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нараховані ним: 3% річних у розмірі 159, 78 грн, інфляційні втрати у сумі 760, 27 грн, штрафу у сумі 4 800 гривень, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, слід стягнути на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю « ЛАРО ПЕРСОНАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ЛАРО ПЕРСОНАЛ» 17 720 ( сімнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 05 ( п`ять) копійок, з яких: 12 000 ( дванадцять тисяч ) гривень 00 копійок основної заборгованості за договором, 4 800 ( чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок штрафу, 159 ( сто п`ятдесят дев`ять ) гривень 78 ( сімдесят вісім) копійок 3% річних від простроченої суми, 760 ( сімсот шістдесят ) гривень 27 ( двадцять сім) копійок інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ЛАРО ПЕРСОНАЛ» 2 481 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « ЛАРО ПЕРСОНАЛ», місцезнаходження: 80300, місто Жовква Львівського району Львівської області, вулиця Шевченка, будинок 14, поверх 2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту рішення суду: 06.03.2023 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька