Провадження № 2/337/367/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Огурцової О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2023 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради 15.01.2023 надійшло друге (перше повідомлення 26.12.2022 року) повідомлення від органів Національної поліції стосовно скоєння фізичного та психологічного насилля ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 в присутності малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З 20.01.2023 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, який постраждав від домашнього насильства (скоєння фізичного, психологічного, економічного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчиненню).

Розпорядженням голови районної адміністрації від 17.01.2023 року №21р «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » дитина вилучена з родини ОСОБА_2 та доставлена до КНП «Міська дитяча лікарня №5».

Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишення на даний час дитини з матір`ю є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, що відповідно до ст. 170 СК України є підставою для відібрання дитини від матері, не позбавляючи її батьківських прав.

Просить суд:

- відібрати у ОСОБА_2 її малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

26.01.2023 року суддя відкрив загальне провадження по справі.

22.02.2023 року суд закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що проживає разом із сином ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею проживав співмешканець ОСОБА_5 , з яким у неї декілька разів траплявся конфлікт, свідком якого був син. З січня 2023 року вона припинила стосунки із ОСОБА_5 . Вона виконала всі рекомендації служби у справах дітей, зробила косметичний ремонт в кімнаті сина. Пояснила, що працює, позитивно характеризується. Бажає, щоб син повернувся проживати до неї.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Підставами, що передбачені в пунктах 2-5 частини першої статті 164 СК України є випадки, коли батьки:

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до інформації Хортицького ВДРАЦС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), від 17.01.2023 року відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

15.01.2023 року до служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло повідомлення від органів Національної поліції стосовно скоєння фізичного та психологічного насилля ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 в присутності малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2023 спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР спільно з начальником ЗМЦСС по Хортицькому району та фахівцем «Мобільна бригада» був здійснений вихід за вищевказаною адресою. Під час відвідування спеціалістами було виявлено, що мати знаходилася у стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно та намагалася вчинити бійку, тому були викликані співробітники поліції. Також в квартирі була присутня стороння людина в стані алкогольного сп`яніння. Спеціалістами було з`ясовано, що квартира потребує ремонту та ретельного прибирання, в помешканні було дуже брудно, в одній з кімнат на підлозі наявна велика кількість плям від крові, напалено, відчувався запах алкоголю. Для дитини не створені умови для проживання та розвитку, а саме неналежним чином влаштоване спальне місце, брудний одяг та постільна білизна, відсутні продукти харчування, засоби особистої гігієни.

Під час огляду дитини працівником швидкої медичної допомоги, було встановлено, що ОСОБА_3 , 2012 р.н., перебував в стані психологічної тривожності, був знервований.

Спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з фахівцем «Мобільна бригада» та начальником ЗМЦСС проведено оцінку рівня безпеки малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини зроблено висновок про те, що подальше перебування дитини в родині загрожує її життю та здоров`ю, тому потребує негайного відібрання у матері, яка фактично здійснює догляд за сином.

З 20.01.2023 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, який постраждав від домашнього насильства (скоєння фізичного, психологічного, економічного насильства над дитиною, жорстоке поводження з нею або загроза його вчиненню).

Розпорядженням голови районної адміністрації від 17.01.2023 року №21р «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » дитина вилучена з родини ОСОБА_2 та доставлена до КНП «Міська дитяча лікарня №5».

19.01.2023 року до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР з`явилася ОСОБА_2 , 1977 р.н., яка надала письмове пояснення, в якому зазначила, що 15.01.2023 року ОСОБА_5 прийшов без запрошення та між ними виник конфлікт, на прохання піти з квартири останній не відреагував, після чого виникла бійка. З пояснень ОСОБА_2 , дитина фізично не постраждала.

20.01.2023 року малолітній ОСОБА_3 був переведений до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР на повне державне забезпечення.

Відповідно до інформації Запорізької гімназії № 24, де навчається малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він є учнем 4-А класу, навчається без бажання, нижче своїх можливостей, мати завжди реагує на зауваження класного керівника, намагається виконувати рекомендації вчителя. Матір ОСОБА_2 відповідально ставиться до навчання та виховання сина.

Відповідно до інформації КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 від 20.01.2023 № 01-14/0123, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не укладена декларація про вільний вибір лікаря з фахівцями КНП «ЗЦПМСД № 5», мати звернулась до закладу з метою укладення декларації 18.01.2023 року.

Відповідно до інформації відділу поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 23.01.2023 № 925/47/2023 ОСОБА_2 тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП України «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» - 19.07.2022 року, 24.12.2022 року та 16.01.2023 року.

Копії постанов про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності суду не надані.

03.09.2023 року службою у справах дітей був складений акт про обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Було встановлено, що умови для проживання частково створені квартира потребує косметичного ремонту, є меблі та побутова техніка, у дитини є окрема кімната. Відсутні засоби особистої гігієни, мінімальна кількість продуктів харчування.

На час розгляду справи ОСОБА_6 перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» в м. Хмельницькому. За інформацією директора центру, ОСОБА_2 щодня спілкується із сином по телефону.

В ході бесіди із ОСОБА_7 , дитина пояснила, що бажає повернутись до матері та проживати спільно з нею, проявляє до матері прихильність та турботу.

ОСОБА_2 має значну заборгованість за комунальні послуги в квартирі, де вона проживає.

ОСОБА_2 працює з 2016 року на посаді майстра дільниці з аварійно-відновлювальних робіт та будівництва концерну «МТМ». Має позитивну характеристику з місця роботи.

22.02.2023 року ОСОБА_2 уклала декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу щодо сина ОСОБА_3 .

Відповідач надала суду фотознімки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на яких видно, що кімната дитини у задовільному косметичному стані, наявні меблі, одяг та взуття.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона працює начальником відділу ЗМЦСС. В грудні 2022 року до відділу надійшло повідомлення про вчинення домашнього насильства в родині ОСОБА_2 . Вони вийшли за адресою проживання відповідача. ОСОБА_2 пояснила, що випивала із співмешканцем, між ними був конфлікт, викликали працівників поліції. 15.01.2023 року надійшло аналогічне повідомлення про вчинення насильства в присутності дитини. Вона зайшли в квартиру, побачили там плями крові. ОСОБА_2 відмовилась підписувати документи. В березня 2023 року вони виходили за місцем проживання ОСОБА_2 , встановили, що вона придбала в дитячу кімнату диван, постільну білизну.

Позовні вимоги органу опіки та піклування про відібрання дитини від матері ґрунтуються на тому, що ОСОБА_2 не виконує обов`язки щодо виховання своєї дитини ОСОБА_3 , а також наявністю небезпеки для дитини у разі залишення з матір`ю.

Дослідивши обставини справи, суд встановив, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, де позитивно характеризується; уклала декларацію із лікарем; відповідально ставиться до навчання сина у школі; протягом перебування сина у реабілітаційному центрі, постійно з ним спілкується; зробила ремонт у кімнаті сина та придбала для нього меблі.

Отже ОСОБА_2 не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Небезпека для дитини у разі залишення із матір`ю була обумовлена тим, що відповідач проживала в квартирі разом із співмешканцем ОСОБА_5 , з яким у неї регулярно траплялись конфлікти в присутності сина. Було встановлено, що з січня 2023 року ОСОБА_2 не проживає разом із ОСОБА_5 , зробили для себе висновки із ситуації, що склалась. Тому є підстави вважати, що проживання дитини разом із матір`ю є безпечним.

Суд враховує думку дитини ОСОБА_3 , який бажає повертись проживати до матері.

Таким чином, незважаючи на наявність формальних підстав для вжиття заходів реагування з боку органу опіки та піклування, суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин та позитивної поведінки та характеристики відповідача, відібрання дитини ОСОБА_3 від матері ОСОБА_2 є занадто радикальним заходом втручання.

Суд вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із матір`ю ОСОБА_2 . Вирішити проблеми у сім`ї ОСОБА_2 можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання матері та сина.

Таким чином, суд вирішив залишити без задоволення позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району залишити без задоволення.

Після набрання рішенням суду законної сили повернути дитину ОСОБА_3 матері ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24.03.2023 року.

Суддя: А.М. Котляр