Провадження № 2-др/161/42/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2023 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючої судді - Крупінської С.С.
при секретарі - Лесько Б.Я.
з участю: представника позивача Войціховського А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву представника позивача Войціховського Антона Віталійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Приватного підприємства «Сіа Брок» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ,завданої пошкодженням автомобіля, -
ПП «Сіа Брок» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.
13.03.2023 року Луцьким міськрайонним судом було ухвалено рішення та позов задоволено частково.
У позовній заяві представником позивача зазначено, що орієнтовний попередній розмір витрат на правову допомогу становить 15 000 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав заяву. Просив її задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 2500 грн.
Розглядаючи подану представником позивача заяву, суд вважає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Рішенням Луцького міськрайонного суду у справі за позовом Приватного підприємства «Сіа Брок» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ,завданої пошкодженням автомобіля позов задоволено частково.

У позовній заяві представник позивача просив стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу та зазначив попередній (орієнтовний) їх розмір в сумі 15 000 грн.

13.03.2023 року представником позивача до закінчення судових дебатів у справі було заявлено, що докази в підтвердження витрат на правничу допомогу будуть ним подані після ухвалення судом рішення в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з приписами п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Вирішуючи питання щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Так, пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правничу допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо така допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами.

Зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги заперечення відповідача, зокрема те, що справа не є складною, не потребує спеціальних знань, сумарна тривалість вказаних судових засідань не перевищувала однієї години, тому розгляд справи не зайняв значного часу, а також суд враховує те, що відповідачка також понесла витрати пов`язані з правничою допомогою в розмірі 2500 грн.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, той факт, що справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, а також заперечення відповідача, щодо стягнення витрат на правову допомогу заявленої суми.

З урахуванням принципу розумності суд приходить до висновку, що заявлений розмір підлягає зменшенню до 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76, 77, 81, 133, 134, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника позивача Войціховського Антона Віталійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Приватного підприємства «Сіа Брок» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ,завданої пошкодженням автомобіля задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі ) грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач по справі є: Приватне підприємство «Сіа Брок», адреса місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, с.Струмівка, вул.Рівненська, буд.4, офіс 306, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП- невідомо.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 23 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська