Справа № 758/6098/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М.,

за участю секретаря судового засідання - Губенко О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» з позовною заявою до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, в якій просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки в сумі 151621 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 травня 2017 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 202.17.2354115, який було викладено в редакції додаткової угоди № 1 від 26.03.2018, згідно якого було застраховано майнові інтереси відносно автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума становить 355000 грн. 10 серпня 2018 року о 00 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Вадима гетьмана сталася дорожньо - транспортна пригода за участі водія ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом Citroen C1, д.н.з. НОМЕР_2 не дотрималась безпечної дистанції, скоїла зіткнення з автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Вартість відновлювального ремонту, яка була виплачена позивачем власнику пошкодженого автомобіля становить 155171 грн. 60 коп., однак, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідачки перед третіми особами на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ЗДОРОВО», позивач просить стягнути зі страхової компанії 100000 грн. відповідно до ліміту цивільно-правової відповідальності, а зі ОСОБА_1 решту суми відшкодування в розмірі 51621 грн. 60 коп., а також з обох співвідповідачів стягнути судовий збір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 травня 2019 року, головуючим суддею у справі визначено Васильченка О.В.

04 листопада 2019 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у вказаній цивільній справі та справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розпорядженням керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 20 травня 2021 року № 2277, призначено повторний автоматизований розподіл вказаної цивільної справи у зв`язку зі звільненням судді у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2021 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнали.

Представник відповідача ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 травня 2017 року позивачем як страховиком було застраховано транспортний засіб «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу № 202.17.2354115, який було викладено в редакції додаткової угоди № 1 від 26.03.2018, згідно якого було застраховано майнові інтереси відносно автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума становить 355000 грн.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 жовтня 20018 року у справі № 759/13073/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що остання, 10 серпня 2018 року приблизно о 23 год 40 хв., керуючи транспортним засобом Citroen, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в м. Києві на пр. Палладіна, 44, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньої - транспортної пригоди позивачу заподіяно матеріальної шкоди, яка виявляється у понесених витратах, пов`язані із відновлюваним ремонтом пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 17 жовтня 20018 року № 443 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження становить 160763 грн. 30 коп.

Позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , страхове відшкодування в розмірі 151621 грн. 60 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 03 вересня 2018 року № ЦО03230 та від 30 жовтня 2018 року № ЦО03970.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «ЗДОРОВО», що підтверджується полісом АМ № 1955337, ліміт відповідальності 100000 грн., франшиза 0 грн.

За інформацією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків та фінансових послуг, ПрАТ «СТ «ЗДОРОВО» 11.04.2018 анульовано ліцензію на провадження страхової діяльності, а з 05.02.2018 товариство втратило статус асоційованого члена МТСБУ у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань фондів МТСБУ.

Дана ситуація зі страховою компанією змусила позивача звернутися з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_1 , як власника джерела підвищеної небезпеки, заподіювача шкоди та страхової компанії.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Водночас, ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 1 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч. 2 даної статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку постановою Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі № 759/13073/18.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності та статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, підтверджено ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

За наявності вини у ДТП страхувальника саме страхова компанія зобов`язана відшкодувати завдану шкоду у межах ліміту відповідальності, передбаченого полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Так, у рішенні ЄСПЛ в справі «Oneryildiz v. Turkey» §134, суд зазначив, що дієве ефективне здійснення права, гарантованого статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції, не залежить лише від обов`язку держави не втручатись, але може також вимагати вжиття позитивних заходів для захисту, особливо, якщо існує прямий зв`язок між заходами, вжиття яких заявник може законно очікувати з боку влади, і ефективним здійсненням заявником свого права на повагу до власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено, до стягнення підлягає заподіяна шкода в розмірі 151621 грн. 60 коп.

Завдана позивачу матеріальна шкода не відшкодована, ані завдавачем шкоди - відповідачем, ані його страховиком - ПрАТ «СТ «ЗДОРОВО», що не заперечувалося сторонами, беручи до уваги абсолютне право позивача на відшкодування заподіяної йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи що розмір матеріальної шкоди перевищує встановлений полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн., з ПрАТ «СТ «ЗДОРОВО» підлягає стягненню 100000 грн. та зі ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 51621 грн. 60 коп.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені позивачем пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи що до стягнення підлягає заподіяна шкода в розмірі 151621 грн. 60 коп., це пропорційно до розміру задоволених вимог 65,95 % з ПрАТ «СТ «ЗДОРОВО» та 34,05 % зі ОСОБА_1 . Отже, судові витрати підлягають стягненню з ПрАТ «СТ «ЗДОРОВО» у розмірі 1500 грн. та 774 грн. 32 коп. зі ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове компанія «ЗДОРОВО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. та судовий збір у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 51621 (пятдесят одна тисяча шістсот двадцять одна) грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 774 (сімсот сімдесят чотири) грн. 32 коп.

Сторони по справі:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», , юридична адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 15/2, м. Київ;

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «ЗДОРОВО», , юридична адреса: вул. К.Малевича, буд. 86-Н, м. Київ;

відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. М. Головчак