1Справа № 319/348/20 6/335/17/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Анісімовій А.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про видачу дублікатів виконавчих листів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про видачу дублікатів виконавчих листів, виданих на виконання заочного Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22.05.2020 у справі № 319/348/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № IKAPNAOG.81671.001 від 26.12.2012 в сумі 69606,19 грн.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за вказаною заявою, ухвалою судді від 09.01.2023 до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталію Євгенівну.

Ухвалою від 07.02.2023 року судом було визнано обов`язковою участь приватного виконавця Матвійчук Н.Є. для надання пояснень щодо обставин втрати виконавчого провадження, в межах якого у неї на виконання перебували виконавчі листи, про видачу дублікатів яких стягувачем подано заяву.

Розгляд заяви у зв`язку з цим відкладено до 27.02.2023.

16.02.2023 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява приватного виконавця Матвійчук Н.Є. про відвід судді Мінаєву М.М., яка обґрунтована посиланням на виникнення сумніву в неупередженості та об`єктивності вказаного судді під час розгляду цієї справи.

Як випливає із заяви про відвід, такі сумніви виникли у приватного виконавця через неправильне, на її думку, тлумачення суддею змісту Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, в частині порядку відновлення втрачених виконавчих проваджень, порушення десятиденного строку розгляду заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, а також через прийняте суддею процесуальне рішення про визнання обов`язковою її участі в судовому засіданні, оскільки цим рішенням суддя змушує її «пересуватися по країні, в якій йде війна, літають ракети, постійно оголошуються повітряні тривоги, чим наражає на смертельну небезпеку» її як мати багатодітної сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 39 ЦПК України З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Вирішуючи по суті вказану вище заяву про відвід, суд виходить з такого.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, тощо).

Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Мінаєву М.М., суд вважає, що викладені заявником доводи не свідчать про упередженість судді, а зводяться до незгоди з ухваленим суддею процесуальним рішенням та мотивами, покладеними в його основу.

Незгода учасника провадження з процесуальними діями та рішеннями судді, навіть якщо вони становлять, на думку такого учасника, порушення вимог процесуального закону, не є підставою для відводу судді, але можуть бути підставою для оскарження відповідного судового рішення у встановленому законом порядку.

Отже, на думку судді, якому заявлено відвід, такий від не є обґрунтованим.

Частиною другою та частиною третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 40, 259-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про відвід судді Мінаєву Михайлу Миколайовичу у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про видачу дублікатів виконавчих листів, виданих на виконання заочного Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22.05.2020 у справі № 319/348/20, - передати до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для визначення в порядку ст. 33 ЦПК України іншого судді для розгляду питання про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Мінаєв