Справа № 202/3248/22
Провадження № 2/202/230/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря - Карасьової Г.І.,

представника позивача - адвоката Бабенко М.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Голубніченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2022 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом ОСОБА_1 , третя особа: Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 29.08.2012 року по 28.05.2014 р. перебували у шлюбі. Від шлюбних відносин, сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач по справі не забрав дитину з пологового будинку та в подальшому усунувся від виховання та піклування за дитиною. Реєстрацію факту народження позивач мусила проводити за рішенням виконавчих органів, оскільки відповідач відмовлявся реєструвати дитину добровільно у органах РАЦС. Окрім повного ухилення від батьківських обов`язків щодо виховання дитини, відповідач також не надавав жодної матеріальної підтримки, в наслідок чого в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів по рішенню суду у розмірі 97 682,37 грн. Відповідач на протязі всього життя дитини не цікавився ані її станом здоров`я ані особистим життям. Натомість з самого початку народження дитина мешкає у родині позивача та ОСОБА_4 .. Все життя дитина сприймає батьком лише останнього, який бажає усиновити її та надати своє прізвище.

Враховуючи викладене позивач просить позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито в порядку загального позовного провадження.

03 жовтня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача - адвоката Голубніченко В.О. Згідно відзиву, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що дійсно від шлюбу сторони мають спільну дитину. З моменту народження дитини, позивач мешкала з ОСОБА_4 , який є адвокатом та фактично чинив перешкоди у спілкуванні з дитиною, використовуючи надумані заяви та позови. З метою спілкування з дитиною відповідач 28.08.2022 року звернувся з відповідним позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Крім того, відповідач дійсно має заборгованість по сплаті аліментах, однак це пов`язане виключно з важким матеріальним становищем. Відповідач любить свою дитину, бажає приймати участь у її вихованні, а тому відсутня об`єктивна необхідність в позбавленні його батьківських прав.

08 листопада 2022 року до суду надійшов висновок Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що він протягом 9 років, з пологів, на яких він був присутній, піклується про дитину. Відповідач жодним чином не брав участі у вихованні та піклуванні за дитиною. З самого початку, відповідач відмовлявся добровільно реєструвати дитину, в подальшому декілька разів у 2013 році бачився з донькою та на цьому все спілкування закінчилось. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Позивач мала бажання ще в 2014 році позбавити Відповідача батьківських прав, але, зібравши документи, не подала позов. При цьому на теперішній час подати позов є необхідним в інтересах саме дитини, яка має бажання мати спільне з іншими членами родини прізвище, а також яка бажає, щоб її батьком юридично був саме він - ОСОБА_4 .

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що дійсно не забирав дитину з пологового будинку, оскільки пологи були у м. Києві. На момент народження були сумніви щодо батька дитини, однак після проведення ДНК дослідження було встановлено, що батьком є саме він. Він бачився з дитиною на протязі перших років її життя, але потім дійсно не спілкувався з нею. Разом з тим на теперішній момент він бажає виконувати свої обов`язки, спілкуватись з дитиною. Також зазначив, що дійсно має заборгованість по аліментів, але намагається сплачувати її по мірі можливості.

Представник відповідача - адвокат Голубніченко В.О. в судовому засіданні пояснив, що між сторонами дійсно складні відносини. Позивач на момент пологів мешкала в іншій родині з ОСОБА_4 , а тому після народження дитини, не бажала її реєструвати на відповідача. Відповідач бачився з дитиною у 2014-15 роках. На теперішній час він бажає продовжити спілкування, для чого було подано позов про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Представник третьої особи - Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в матеріалах справи наявна заява щодо розгляду справи за його відсутністю.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 29.08.2012 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2014 року.

Від шлюбних відносин, сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29.10.2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Відповідно до характеристики учня НВК № 148 «Планета Щастя» від 20.05.2022 року, ОСОБА_3 зарекомендувала себе як старання, дисциплінована, працелюбна та уважна учениця. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. На уроках уважна та активна. Мати ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_4 з усією відповідальністю ставляться до виконання своїх обов`язків, приділяють належну увагу вихованню та розвитку дитини.

Згідно з довідкою-розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам за виконавчим документом № 200/1549/13-ц станом на 17.05.2022 року становить 97682,37 гривень.

У відповідності до висновку № 4/3-113 виданого 07.11.2022 року, орган опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_1 по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для винесення даного висновку є той факт, що ОСОБА_1 протягом 8 років не бачив дитину, не спілкувався з нею, не приймав участі у вихованні, не сплачував аліменти по рішенню суду, в зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 97682,37 грн.

При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, положення, що містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В постановах від 17 червня 2021 року у справі №466/9380/17 (провадження №61-2175св20), від 26 січня 2022 року у справі №203/3505/19 (провадження №61-14351св21) Верховний Суд, зокрема зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Судом встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалось відповідачем, що з моменту народження у зв`язку з невизначеним походженням дитини у сторін були складні відносини, та він не займався вихованням дитини, хоча періодично і бачився з нею. Разом з тим, також встановлено, що з 2015 року по теперішній час відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не приймає участі у її вихованні, не допомагає матеріально. Суд переконаний, що вказана бездіяльність відповідачем вчинена свідомо з урахуванням того факту, що фактично дитина з самого народження живе в родині з вітчимом, який і займається її вихованням та забезпеченням. На підтвердження вказаного в матеріалах справи присутні характеристика ОСОБА_3 , як учня НВК № 148 «Планета Щастя», довідка про стан здоров`я від 20.05.2022, акт обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 20.05.2022 р.. Таке тривале й повне відокремлення від своєї дитини, зокрема враховуючи вік дитини на момент припинення контакту, могло призвести не лише до значного ослаблення, а й до повного припинення зв`язку між ним та дитиною.

При цьому посилання Відповідача та його представника про вчинення позивачем перешкод у спілкуванні з дитиною є безпідставними та жодним чином не підтверджені. Позовна заява Відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною подана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 28.09.2022 року, тобто вже під час розгляду даної справи по суті. До подання позову позивачем відповідач не вживав жодних спроб відновити доступ до своєї доньки та контакту з нею.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, є наслідком свідомої поведінки відповідача та підставою для позбавлення його батьківських прав.

При цьому розглядаючи питання щодо можливості виправлення батька з урахуванням його позиції під час розгляду справи, суд враховує наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Той факт, що ОСОБА_3 з початку народження - з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по теперішній час мешкає разом з матір`ю - ОСОБА_2 , вітчимом - ОСОБА_4 , сестрою - ОСОБА_5 2020 р.н., вказує на створення стійкого родинного середовища, в якому дитина відчуває себе повноцінною частиною. При цьому, відсутність протягом 8 років (усього усвідомленого життя) в житті дитину у будь-якому вигляді чи прояві біологічного батька, вже сформувало як психологічне так і фізичне сприйняття у виді батька саме ОСОБА_4 .. Порушення такої усталеної картини життя на даний момент може завдати значну шкоду дитині. При цьому, бажання дитини мати однакове прізвище з іншими членами своєї родини, та мати по-батькові особи, яку дитина вважає єдиним своїм батьком, з урахуванням встановлених обставин, відповідає її інтересам. А отже позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 та подальше її усиновлення ОСОБА_4 буде безперечно слугувати корисній меті у зростанні та формуванні дитини, зміцнення існуючих зв`язків між нею та родиною, з якою вона проживає.

При цьому суд звертає увагу, що лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана позиція відповідає практиці Верховного суду, зокрема викладеній у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21).

Аналогічні висновки містяться і в Рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) «ILYA LYAPIN v. Russia» від 30 червня 2020 року. Так, суд зазначив, що позбавлення особи її / його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька / матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання. З другого боку, наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції. Крім цього, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.

За таких обставин, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., ст.ст. 164, 166 СК України ст. ст. 141, 8, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 280-285 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Повне рішення складено 03 лютого 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський