Справа № 740/3572/22
Провадження № 2/740/138/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

установив:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що вказаний будинок відноситься до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 у будинку проживали та були зареєстровані батьки позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті ОСОБА_2 успадкувала його майно, оскільки на день смерті проживала з ним, проте спадкова справа не заводилася. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із житлового будинку АДРЕСА_1 . Державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки останній не надав правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач не має іншої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, тому за захистом своїх прав змушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 08-30 год. 09 листопада 2022 року. У подальшому підготовче засідання відкладено на 08-30 год. 23.12.2022.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2022 року підготовче провадження у справі закрито; призначено судовий розгляд на 06 лютого 2023 року 09-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Представник відповідача - сільський голова Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області - Андрусенко Л. подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Судом установлено, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на праві особистої власності станом на 31.12.2012 в КП «НМБТІ» не зареєстроване, що підтверджується довідкою від 22 лютого 2022 року за № 132 (а. с. 15 - 17).

Згідно з довідкою № 03-25/241 від 13 квітня 2021 року, виданою Ніжинським старостинським округом № 3 Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, будинок за вищевказаною адресою відноситься до суспільної групи господарства - колгоспне. Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному будинку були зареєстровані: ОСОБА_3 - власник (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_2 - дружина власника (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а. с. 8).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9).

На день смерті ОСОБА_3 з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_4 - онука, ОСОБА_5 - правнук, що підтверджується довідкою від 13.04.2021 № 03-25/240, виданою старостою Ніжинського старостинського округу № 3 Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а. с. 10).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12).

Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Репех С. О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не надано правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

За змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до абз. 2 п. 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Після введення в дію Закону України «Про власність» 15 квітня 1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в судовому порядку.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

З урахуванням викладеного установлено, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили права на вказане будинковолодіння, їхні частки є рівними - по 1/2. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в свою чергу успадкувала, проте на оформила своїх спадкових прав на вищевказаний будинок після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання за позивачем права власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері, отже, позов підлягає задоволенню. При цьому зі справи не вбачається, що набуття позивачем права власності на зазначене будинковолодіння порушує права та законні інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 247, 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення складене і підписане 14 лютого 2023 року.

Суддя І. М. Шевченко