ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1155/21 Номер провадження 22-ц/814/51/23Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідання провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за користування електроенергією.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулось до суду з вказаним позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_3 50311,99 грн. заборгованість за спожиту теплову енергію, а також вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову вказувало, що ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії та перебуває у договірних відносинах з ТОВ « Полтаваенергозбут».

Зазначало, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує належним чином, а саме не сплачує за надані послуги з електропостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2019 року по 01.07.2019 року за спожиту електричну енергію в сумі 50311,99 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2021 року позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування електроенергією задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 50311,99 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на поточний рахунок ТОВ «Полтаваенергозбут» сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила адвокат Панченко О.О. в інтересах ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_2 не проживала за адресою: АДРЕСА_1 та не користувалася електроенергією.

Окрім того, вказує, що позивачем не надано жодного доказу надсилання на адресу відповідача рахунку за спожиту енергію, а тому наразі встановити чи дійсно виникла така заборгованості неможливо.

У травні 2022 року від представника ТОВ « Полтаваенергозбут» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Сторони будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суд не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_5 , та представника відповідача ОСОБА_6 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом встановлено, що Керол ( ОСОБА_3 ) є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 22.10.2002 року .

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання по сплаті послуг за електричну енергію не виконала внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з останньої.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» (чинного на час спірних правовідносин), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (чинними на час спірних правовідносин).

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За змістом статей 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» цей нормативно-правовий акт є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об`єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника.

Згідно п.п. 19, 10, 28 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. У разі відсутності у побутового споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність.

Побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку (п. 42 Правил).

Побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію (п. 48 Правил).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20Закону України «Прожитлово-комунальніпослуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, дійсно 22.10.2002 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_3 житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування.

Із матеріалів справи вбачається, що між ВАТ ВТБ Банк» та ОСОБА_3 24.07.2007 року було укладено договір іпотеки де предметом договору був житловий будинок по АДРЕСА_1 ( а.с.50).

У зв`язку з невиконанням кредитного договору станом на 2015 рік у ОСОБА_3 виникла заборгованість, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46030673.

З огляду на те, що державний виконавець не міг тривалий час потрапити до будинку, оскільки двері були зачинені він звернувся до Октябрського районного суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_4 .

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2017 року було надано дозвіл на примусове входження державного виконавця.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не проживала у будинку, а тому з 01.01.2019 року не могла споживати електроенергію.

В подальшому у зв`язку з невиконанням кредитного договору будинок який був предметом іпотеки 28.08.2002 року було продано шляхом проведення електронних торгів, тому з 28.08.2020 року даний будинок належить іншій особі, а саме ОСОБА_9 , що підтверджується інформаційною довідкою та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.( а.с.58-60).

В матеріалах справи наявна претензія № 17-01/157 від 30.07.2019 року яка була надіслана ОСОБА_7 в якій вказано, що ОСОБА_7 має заборгованість з електричної енергії за період з 01.01.2019 року по 15.06.2019 року на суму 50311,99 грн. і про існування акту № 4083 про проведення експертизи лічильника електроенергії від 26.06.2019 року(а.с.71-72).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правиламист. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Між тим слід зазначити, що належних та допустимих доказів того, що претензія була надіслана ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

Також слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_10 ) не була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1

Наданий акт № 4085 про проведення експертизи лічильника електроенергії від 26.06.2019 року не є доказом у розумінні ст. 77 ЦПК України з огляду на наступне.

Споживач має право бути присутнім при проведенні експертизи лічильника, проте позивачем не надано доказів, що ОСОБА_4 була присутня при знятті лічильника, повідомлена про проведення експертизи лічильника, а також при демонтажу лічильника.

Таким чином вбачається, що позивачем у присутності ОСОБА_4 жодного акту про порушення не складалося та лічильника за адресою : АДРЕСА_1 не знімалося.

Також в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази того що на адресу ОСОБА_4 надсилались рахунки за спожиту електроенергію, а тому встановити чи дійсно виникла заборгованість неможливо.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами своїх позовних вимог, а тому апеляційний суд дійшов висновку висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_4 слід задовольнити частково, рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2021 року скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за користування електроенергією відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Полтваенергозбут» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3405 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді С.А. Гальонкін

О.Ю. Кузнєцова