Справа № 738/1148/22
№ провадження 2/738/24/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун Анна Миколаївна, про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. про тлумачення заповіту.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Вона та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом та спадкоємцями за заповітом після померлої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 вона як спадкоємець за заповітом після померлої матері ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Позігун А.М. із заявою про прийняття спадщини та в подальшому про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва було відмовлено у зв`язку з тим, що у заповіті, складеному за життя спадкодавцем ОСОБА_4 , відсутня чітко визначена воля заповідача щодо належних їй земельних ділянок за вказаних заповітом, а саме, із змісту заповіту ОСОБА_4 , посвідченого секретарем Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області Шульгою Л.П. 03 грудня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №57, вбачається, що остання на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , державні акти на право приватної власності на землю ІІІ-ЧН №038270, кормові угіддя, 1,06 га, виданий Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 березня 2002 року; ІІІ-ЧН №020815, рілля 2,74 га, виданий Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 березня 2002 року, а не земельні ділянки, що належали спадкодавцю на підставі зазначених у заповіті державних актів, що унеможливлює видачі свідоцтва про право на спадщину на такі земельні ділянки за вказаним заповітом без його попереднього тлумачення у порядку, визначеному ст.1256 ЦК України.

Враховуючи викладене, позивач просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 03 грудня 2015 року ОСОБА_4 , посвідченого секретарем виконкому Миколаївської сільською радою Менського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за №57, зміст якого в частині заповідання дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розуміти так, що ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0286, площею 1,06 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №038270, виданого на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №52 від 15 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №618, та земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0716, площею 2,74 га, цільове призначення для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №020815, виданого на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №52 від 15 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №618.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 27 грудня 2022 року, витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, докази.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю затребуваних судом доказів підготовче засідання відкладено на 30 січня 2023 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. в підготовче засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що відповідачі надали письмові заяви про визнання позову, суд відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04 серпня 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Миколаївка Чернігівського району Чернігівської області померла ОСОБА_4 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно.

Із заповіту, посвідченого 03 грудня 2015 року секретарем Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області Шульгою Л.П. та зареєстрованого в реєстрі за №57, вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження: Державні акти на право приватної власності на землю ІІІ-ЧН №038270 кормові угіддя 1,06 га, виданий Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 березня 2002 року; ІІІ-ЧН №020815 рілля 2,74 га, виданий Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 березня 2002 року, заповіла дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказаний заповіт не змінювався на не відмінявся (а.с.12).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 03 квітня 1962 року народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.10, 11).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №99/2021, заведеної за заявою ОСОБА_1 , остання, як спадкоємець за заповітом, звернулась до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун А.М. 22 листопада 2022 року за №98/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7358 га, кадастровий номер :05:000:0716, та земельну ділянку площею 1,0554 га, кадастровий номер :07:000:0286, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, у зв`язку з тим, що в заповіті спадкодавця ОСОБА_4 відсутня чітко визначена воля останньої до належних їй земельних ділянок (а.с.15).

Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 та №НВ-021 від 15 листопада 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0286, має площу 1,0554 га, форма власності приватна, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування Миколаївська сільська рада Менського району Чернігівської області; земельна ділянка з кадастровим номером 0:05:000:0716, має площу 2,7358 га, форма власності приватна, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - Миколаївська сільська рада Менського району Чернігівської області Чернігівської області (а.с.16-21).

Матеріалами справи документально підтверджено, що власником вищевказаних земельних ділянок площею 1,0554 га та 2,7358 га, на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №038270 та серії ІІІ-ЧН №020815, є ОСОБА_4

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Положеннями статті 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 213 ЦК України зміст правочину може бути юридично розтлумачений.

Відповідно до положень статті 213 ЦК України, зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Особливості тлумачення заповіту викладені у статті 1256 ЦК України.

Статтею 1256 ЦК України встановлено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Зі змісту заповіту, складеного 03 грудня 2015 року вбачається, що об`єктом спадкування на користь дочки ОСОБА_1 спадкодавець визначила Державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №038270 та серії ІІІ-ЧН №020815, видані Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 березня 2002 року.

Державний акт - це документ, який засвідчує, що особа, якій

його видано, є повноправним власником земельної ділянки.

За змістом статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, є очевидним та підтверджується доказами, дослідженими судом те, що заповідаючи своїй дочці Державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №038270 та серії ІІІ-ЧН №020815 ОСОБА_4 мала на увазі саме належні їй на підставі вказаних державних актів земельні ділянки площею 1,0554 га, кадастровий номер :07:000:0286, та площею 2,7358 га, кадастровий номер :05:000:0716, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 16, 213, 1223, 1236, 1256 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76-80, 200, 258, 259, 263 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун Анна Миколаївна, про тлумачення заповіту - задовольнити.

Заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 03 грудня 2015 року секретарем Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області Шульгою Л.П. та зареєстрований в реєстрі за №57, необхідно розуміти так, що ОСОБА_4 земельну ділянку, належну їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №038270, виданого Менською районною державною адміністрацією 20 березня 2002 року на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №52 від 15 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №618, площею 1,0554 га, кадастровий номер :07:000:0286, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, та земельну ділянку, належну їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №020815, виданого Менською районною державною адміністрацією Чернігівської області 20 березня 2002 року на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації №52 від 15 лютого 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №618, площею 2,7358 га, кадастровий номер :05:000:0716, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Менського району Чернігівської області, заповіла дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Позігун Анна Миколаївна, місцезнаходження: вул. В. Тарнавського, 16 м. Чернігів.

Повний текст рішення виготовлений 03 лютого 2023 року.

Суддя Н.В. Волошина