Справа №293/306/23
Провадження № 2/293/210/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 березня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., вирішуючи паитання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства

В С Т А Н О В И В:

До Черняхівського районного суду Житомирської області надійшла вказана позовна заява, зі змісту якої позивач просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також просить зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити запис про ОСОБА_4 з актового запису про народження дитини ( ОСОБА_1 ) і внести відомості про ОСОБА_3 в графі батько.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України.

Так, п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Також, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Однак, як видно зі змісту поданої позовної заяви ОСОБА_1 вказує відповідачем по справі ОСОБА_2 , який є рідним братом померлого ОСОБА_3 , відносно якого просить встановити факт батьківства. При цьому в поданій позовній заяві ОСОБА_1 не вказано з посиланням на норми закону, які саме права позивача порушені чи оспорюються відповідачем ОСОБА_2 та в який саме спосіб, передбачений законом, має відбутись відновлення порушених прав відповідачем, тобто не зазначено, який саме спір існує між сторонами.

Крім того, позивач звертаючись до суду з цим позовом з посиланням на норму ч. 3 ст. 128 СК України вказує, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Разом з тим, ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України визначено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Наведені норми узгоджуються з приписами п. 4, п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, всупереч вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач також не надає доказів запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Отже зі змісту наведених норм та правових позицій, у разі смерті батька дитини, факт батьківства особи, яку заявник вважає батьком дитини, може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч.1ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства залишити без руху.

Надати позивачу 10 - денний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки усунути шляхом подання нової позовної заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовна заява буде визнано неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО