Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №445/2182/21

Провадження № 2/943/122/2023

02 березня 2023 року м. Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шендрікової Г.О.,

за участі секретаря судового засідання Бузун О.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки адвоката Коневалика А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через систему EASYCON цивільну справу за позовом адвоката Коневалик А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2021 року адвокат Коневалик А.В., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення страхового відшкодування пов`язаного втратою годувальника в розмірі 216 000 гривень 00 копійок, після загибелі батька її дітей ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній пригоді з участю застрахованого у страховій компанії автомобіля, а також стягнення страхового відшкодування пов`язаного з завданою моральною шкодою в розмірі 44 000 гривень 00 копійок та судових витрат, понесених нею у зв`язку із розглядом даної справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 гривень.

В обґрунтування позову зазначили, що 24 січня 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв. на автодорозі Броди-Червоноград, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки RENAULT KOLEOS, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись до м. Броди (до дороги Київ-Чоп), при проїзді її ділянки у районі 0 км+410 м. вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які від отриманих ушкоджень померли.

Відомості за фактом даної пригоди 25.012021 року внесено до ЄРДР за № 0000082, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою від 31.03.2021 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження внесене до ЄРДР 25.02.2021 року за № 0000082, закрито, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 286 КК України.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АР8210846 у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яка як стаховик є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складала 260 000 грн., з яких 216 000,00 грн. відшкодування пов`язане з втратою годувальника, 44 000,00 грн. - моральна шкода.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року матеріали справи за позовом адвоката Коневалик А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди, передано за підсудністю до Буського районного суду Львівської області .

Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі.

19 вересня 2022 року представником позивача адвокатом Коневалик А.В. направлено на адресу суду заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог з урахуванням проведених відповідачем часткових виплат страхового відшкодування. Загальний розмір виплаченого страхового відшкодування на 17.09.2022 року становить 100 094,31 грн, з яких 72 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди та 28 094,31 грн відшкодування втрати годувальника, що належить малолітнім дітям загиблого.

02 лютого 2023 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Коневалик А.В. у судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засідання уточнені позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просили суд в задоволенні позову відмовити.

Всилухавши учасників процесу, дослідивши надані докази сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку.

24 січня 2021 року приблизно о 21 год. 30 хв. на автодорозі Броди-Червоноград, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем марки RENAULT KOLEOS, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись до м. Броди (до дороги Київ-Чоп), при проїзді її ділянки у районі 0 км+410 м. вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які від отриманих ушкоджень померли.

Факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2021 року.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15 липня 2014 року стверджується, що у ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_8 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04 листопада 2015 року стверджується, що у ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_8 народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 25 жовтня 2019 року стверджується, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 вийшла заміж за ОСОБА_9 та змінила прізвище ОСОБА_10 на мачіха, актовий запис № 01.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 23.05.2018 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000082 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою від 31.03.2021 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження внесене до ЄРДР 25.02.2021 року за № 0000082, закрито, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 286 КК України.

Відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер д.н.з. НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу №АР8210846 діючий на 24.01.2021 у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

10.01.2022 року на адресу ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» представником позивача по довіреності Мелех Д.О. надіслано заяву на позасудове врегулювання спору про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_1 .

У відповідності до пояснень ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вих. № 1946/17 від 08 вересня 2022 року, страховою компанією за заявою представника позивача від 10 січня 2022 року прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в сумі 72 000 грн та відшкодування у зв`язку з втратою годувальника в сумі 188 000 грн. (в межах страхової суми (ліміту відповідальності), тобто по 94 000 грн. кожному, щомісячними платежами.

Платіжним дорученням № 22772 від 20.01.2022 року на користь позивачки перпераховано відшкодування в зв`язку з втратою годувальника за період 02.2021 року по 01.2022 року в сумі 17 861,89 грн., з яких 9 391,30 грн на користь ОСОБА_3 та 8 470,59 грн. на користь ОСОБА_4 .

Оскільки 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан. Тривалий час воєнні дії тривали навколо міста Київ. Працівники ПрАТ «УПСК» були змушені терміново покинути місто, а компанія призупинила свою діяльність на території проведення бойовий дій. Таким чином залишок страхових виплат на користь позивачки буде сплачено щомісячним платежами до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_3 повтоліття.

За наданими до страхової компанії документами, загальна сума страхового відшкодування для родини загиблого з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складала 260 000,00 грн., з яких: 72 000,00 грн. - моральна шкода, 782,60 грн. щомісячні відшкодування у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_3 до досягнення повноліття, 705,88 грн. щомісячні відшкодування у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_4 до досягнення повноліття.

У відповідності до листа № 0284/17 від 25 січня 2022 року відповідачем було перераховано: 89 861,89 грн. з яких: 72 000,00 грн моральна шкода, 9 391,30 грн відшкодування у зв`язку з втратою годувальника на користь ОСОБА_3 за період з лютого 2021 року до січня 2022 року та 8 470,58 грн відшкодування у зв`язку з втратою годувальника на користь ОСОБА_4 за період з лютого 2021 року до січня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини справи сторонами не заперечуються, а тому у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню та вважаються встановленими судом, оскільки також підтверджуються поданими сторонами письмовими доказами.

Предметом спору в даній справі є фактично відмова відповідача виплатити одним платежем частину страхового відшкодування на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 8 цього ж Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п. 2.1 ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 23.1 статті 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону, яка є спеціальною нормою, що регулює спірні правовідносини, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 27.5 статті 27 встановлено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування Тобто, вказана норма встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 1202 ЦК України, встановлено порядок відшкодування шкоди, який передбачає, що відшкодування шкоди завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Однак, ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Тобто, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак: саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування на утримання малолітніх дітей загиблого ОСОБА_5 у повному обсязі однією виплатою у розмірі страхове відшкодування пов`язане з втратою годувальника розмірі 153 510 (з урахуванням проведених відповідачем щомісячних платежів за період з лютого 2021 по січень 2022 року згідно заяви про зменшення позовних вимог від 19.09.2022 року) відповідають вимогам Закону, принципам розумності та справедливості, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Заявлені стороною позивача до стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 500 гривень підлягають до задоволення, оскільки позивачем надані докази, передбачені ч.2,3 ст.137 ЦПК України для підтвердження і обгрунтування таких судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 535 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов адвоката Коневалик А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , страхове відшкодування пов`язане з втратоюгодувальника розмірі 153 510 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот десять) 44 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот гривень) 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () в користь держави судовий збір в розмірі 1 535 (одна тисяча п`ятсот тридцять п`ять) 10 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 21.03.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_11 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», , юридична адреса: вул. Куликівська, буд. 40 м. Київ 04080.

Суддя: Г. О. Шендрікова