Справа № 594/1036/22
Провадження №2/594/32/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 5000 грн щомісяця на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Позов обґрунтовує тим, що їхня спільна дочка, навчається на другому курсі відділення «Акушерська справа» денної форми навчання Чортківського медичного фахового коледжу на держзамовленні. На утримання дочки вона несе витрати, так заплатила 3000 грн за проживання в гуртожитку, купила постільну білизну. Також несе витрати на придбання книжок, зошитів, канцелярського приладдя, на проїзд додому. Щотижня дає дочці 800 грн на харчування та проживання за межами дому. У березні 2021 року купила ноутбук ціною 14600 грн, який необхідний дитині на навчання. Її коштів на утримання дочки не вистачає, крім того вона несе витрати на утримання сина, 2006 року народження. Відповідач перебуває на роботі за кордоном у Республіці Польща, де офіційно працює та отримує доходи, він є фізично здоровий, а тому може надавати допомогу в утриманні дитини.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

22.12.2022 відповідач ОСОБА_3 надіслав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому позовні вимоги визнав частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 на період її навчання в сумі 2000 грн. Вказав, що позивачка не надала жодних доступних доказів на підтвердження та обґрунтування аліментів в сумі 5000 грн та того, що він офіційно працює. Він не має змоги надавати аліменти в розмірі 5000 грн, оскільки офіційно не працює і має нерегулярний дохід в розмірі 2000-2500 грн. А стосовно твердження позивачки того, що він працює за кордоном, то може пояснити, що дійсно виїжджав закордон, але роботи там немає тому і не працював.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_3 постійно проживає і працює у Республіці Польща. В Україну він взагалі не приїжджає, тобто має можливість жити за кордоном постійно і нести витрати. Про своє постійне перебування за кордоном і доходи він не надав офіційної інформації. В майбутньому вона має намір звернутися за юридичною допомогою в Польщі і звернутися про збільшення розміру аліментів, так як 5000 грн не забезпечить навчання і утримання дитини. На відзиві не підпис відповідача і документи видані іншій особі, так як він за кордоном.

Відповідач в зал судового засідання не прибув. Причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши позивача, її представника, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17 травня 2013 року було розірвано рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області. Позивачці залишено прізвище

ОСОБА_6 є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської від 18 липня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частки місячного доходу ОСОБА_3 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.07.2014 року або до зміни матеріального чи сімейного стану.

Рішенням Борщівського суду Тернопільської області від 25 жовтня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с.Стрілківці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Дочка сторін ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі, є студентом II курсу Чортківського медичного фахового коледжу, відділення «Акушерська справа» денної форми навчання. (довідка навчального закладу від 17 жовтня 2022 року № 609).

Студенткою ОСОБА_1 згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 06.08.2021 внесено 3000 грн, як оплату за гуртожиток з вересня 2021- 01 липня 2022 року.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №442 від 30.11.2022, студенткою ОСОБА_4 внесено 2000 грн, як оплату за гуртожиток з 2022- 2023 р.

Як вбачається з довідок №9, №10 від 17.01.2023, виданих Чортківським медичним фаховим коледжем, ОСОБА_4 є студенткою 251 групи спеціалізації Акушерська справа і з 01.09.2021 по 31.12.2021 та з 01.01.2022 по 31.12.2022 їй стипендія не нараховувалась.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що узв`язку з денною формою навчання, яке є основним видом заняття дитини, дочка ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 5000 грн, посилаючись на витрати, пов`язані з навчанням.

Позивачка вказує, що основні витрати дочки у зв`язку з навчанням становлять: оплата щотижня за проїзд з місця проживання до місця навчання - м.Чортків в розмірі 120 грн в обидві сторони, що в місяць приблизно становить 480 грн; харчування 800 грн на тиждень; покупка ноутбука на суму 14600 грн; оплата гуртожитку 300 грн в місяць, а також придбання канцтоварів для навчання, придбання постільної білизни для проживання в гуртожитку.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що в зв`язку з навчанням повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивачка, так і відповідач.

Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.

В той же час в матеріалах справи відсутні будь-які докази про доходи, які отримує відповідач.

Згідно довідки №1818 від 13.12.2022, виданою Заліщицькою міською радою, згідно адресної картотеки Заліщицької міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований АДРЕСА_1 . Не працює з 14.04.2013 по теперішній час.

Згідно довідки №01/976 від 15.12.2022, Заліщицька районна філія Тернопільського обласного центру зайнятості, ОСОБА_3 не зареєстрований в Заліщицькій районній філії як шукаючий роботу чи безробітний станом на 15.12.2022.

Відомості про доходи позивачки у матеріалах справи відсутні, однак така зазначила, що періодично їздить на заробітки за кордон та має нерегулярний мінливий дохід.

Відповідач у відзиві не спростував твердження позивачки про його постійне проживання за кордоном та не надав документів, які б підтверджували періоди його виїзду за кордон, а тому суд враховує такі твердження позивачки.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача ОСОБА_3 в користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 3000 грн починаючи з дати подачі позову до суду 31.10.2022 на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Такий розмір стягнення аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Разом із тим, відповідно до приписів статей 192,201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , жительки с.Стрілківці Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно починаючи з 31 жовтня 2023 року на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Борщівського районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 25 січня 2023 року.

Головуючий Чир П.В.