П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Деметрадзе Т.Р., у справі за позовом ТОВ «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ

встановив:

У жовтні 2019 року ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 за адресою проживання: АДРЕСА_1 , упродовж грудня 2017 жовтня 2019 року здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить фінансовий стан споживача, копія актів, якими зафіксовано показник лічильника природного газу. Однак, споживач не виконував і не виконує взятих на себе зобов`язань, а саме, не здійснив оплату вартості спожитого газу вчасно. Вказане призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 29.10.2019 складає 50 260,36 грн основна заборгованість за спожитий природній газ, 1 795,65 грн - інфляційні витрати, 1 196,18 грн - 3% річних.

Враховуючи вищевикладене ТОВ «Закарпатгаз Збут» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості а також 1 921 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» суму заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 53 252,19 грн, з яких 50 260,36 грн основна заборгованість за спожитий природній газ, 1 795,65 грн - інфляційні витрати, 1 196,18 грн - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» судові витрати в розмірі 1 921 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати таке та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судом невірно встановлено фактичні обставини справи. Зазначає, що судом ухвалено рішення без належного його повідомлення, що позбавило його права надати пояснення по справі. Вказує, що в жодні правовідносини з позивачем не вступав, газ від позивача не отримував і облікових приладів не приймав та їх цілісність не перевіряв і взагалі такі прилади були відсутні. Так, на час набуття ним права власності на будинок в АДРЕСА_1 цей будинок взагалі був відключений від газопостачання, прилади обліку були відсутні, а кран перед будинком був закритий і опломбований позивачем. Також він не був присутній при знятті показників з облікових приладів.

Позивач не надавав і не міг надавати мені жодних послуг чи товарів, оскільки газогін до будинку фактично перерваний та опломбований і такі обставини відомі позивачеві. Крім того до нього також не перейшли жодні права чи обов`язки попереднього власника будинку АДРЕСА_1 . Отже, примушування його до сплати коштів за газ, який позивач йому не поставляв і якого він ніколи не отримував є недопустимим і розцінюється не інакше як незаконне збагачення останнього.

ТОВ «Закарпатгаз Збут» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду.

Відносно твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що останній у жодні правовідносини із ТОВ «Закарпатгаз Збут» не вступав, газ від позивача не отримував і облікові прилади не приймав та їх цілісність не перевіряв і взагалі такі прилади були відсутні, то таке твердження спростовується доданими до матеріалів справи документами, а саме: відомостями по обходу населеного пункту, копіями актів, в яких відслідковується динаміка зростання показників лічильника природного газу, що свідчить про його фактичне споживання та використання ОСОБА_1 .

Відносно твердження відповідача про те, що, облікові прилади він не приймав та їх цілісність не перевіряв і взагалі такі прилади були відсутні, зазначає, що відповідач не розмежовує питання, які відносяться, згідно ліцензійних умов діяльності до компетенції ТОВ «Закарпатгаз Збут» (постачальника природного газу) та AT «Закарпатгаз» (оператора газорозподільної системи). До компетенції якого відноситься облік природного газу, перевірка приладів, тощо.

ТОВ «Закарпатгаз Збут» пред`явило до ОСОБА_1 вимоги саме з моменту виникнення у нього права власності на зазначений житловий будинок, тобто з жовтня 2017 року. За попередній період позов про стягнення заборгованості Товариством було пред`явлено до попереднього власника ОСОБА_2 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак сторонами подано заяви про розгляд справи в їх відсутності. Тож, колегія суддів розглянула справу за приписами частини 2 статті 372 ЦПК України за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, чи відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а між тим фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи в такий спосіб наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать ні про що інше, як про прийняття ним умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами статей 641-642 ЦК України.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступні доводи.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", та постановою КМУ від 22.03.2017 року№187 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу" на виконання ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов`язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ "Закарпатгаз Збут".

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ), регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до підпункту 3 п. 1 Загальних положень «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496.

Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 4 Розділу І Правил №2496 та п. 1.3 Типового договору №2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб сторінці ТОВ "Закарпатгаз Збут" (zkqaszbut.104.ua).

Розділом 2 п.3, п.п. 8 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що основними функціями Оператора ГРМ є забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ. Відповідно до п. 4.4 Розподілу 4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 року № 2500, об`єм постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Відповідно до Кодексу газорозподільчих систем визначений Оператом ГРМ обсяг споживання природного газу об`єкту споживача за відповідний календарний місяць є підставою для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Для визначення об`єму спожитого природного газу по об`єкту споживача використовується дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ.

Згідно глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 5.2 Типового договору, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату послуг Постачальника згідно з умовами договору.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Також у статтях 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» йдеться про те, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався такими. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від здійснення оплати послуг у повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно відомостей, наданих відділом обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №168099483 від 27.05.2019, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 з 04.10.2017.

Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку № НОМЕР_1 та фіксація показника лічильника природного газу в сторону збільшення. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до встановлених цін на газ.

Обґрунтовуючи суму заборгованості за період з 10 жовтня 2017 року по 10 жовтня 2019 року позивачем надано належні і допустимі докази утворення заборгованості за спожитий ОСОБА_1 газ за спірний період.

Суму боргу відповідач не спростував, власного розрахунку боргу суду не надав, як і не довів, що відповідний обсяг неоплаченого газу ним не споживався.

Долучені ОСОБА_1 до апеляційної скарги фото світлини, колегія суддів не може взяти до уваги через те, що такі не містять відомості про те, коли і ким вони зроблені та де саме. А відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Додана представником апелянта адвокатом Павліченко Т.С. відповідь ТОВ «Закарпатгаз збут» №88705-в-71-0123 від 18.01.2023, не підтверджує відсутність підключення житлового будинку відповідача до мережі газопостачання, як стверджував останній в апеляційній скарзі. З такої лише слідує, що в період з 2018 по 2022 рік ТОВ «Закарпатгаз збут» не отримувало від споживача ОСОБА_1 коштів за спожитий природній газ, тобто, йдеться про несплату спожитого природнього газу.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідача не було належно повідомлено про розгляд справи, що позбавило його права надати пояснення, є безпідставними з огляду на наступне.

Так, розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою сторін по справі (довідка від 22.04.2020, 23.06.2020, 13.10.2020, 27.11.2020, 18.01.2021). Розгляд справи відкладався також за заявами представників відповідача, а тому, вказане спростовує доводи про неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 на позовну заяву було подано відзив, що давало суду першої інстанції підстави розглянути справи без участі сторін та врахувати заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апелянт не навів.

А звідси, дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування чи зміни оскаржуваного рішення, і висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити на підставі приписів статті 375 ЦПК України, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи на ведене та керуючись вимогами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2021 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 26 березня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді :