Справа № 716/1251/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2023 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Іонашку Владислав Дмитрович до ОСОБА_2 , Горішньошеровецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та свідоцтва про право на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , Горішньошеровецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», виданого на ім`я ОСОБА_3 , яким за ОСОБА_3 оформлено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 28.09.1999 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вони видані після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в той час коли його правоздатність припинилася, а також виданого на підставі вищевказаних рішення та свідоцтва, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року на ім`я ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовна заява мотивована тим, що позивач, будучи сином ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на теперішній час має право на спадщину в розмірі 1/12 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , а у разі скасування незаконно виданих рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 28.09.1999 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , та виданого на їх підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року на ім`я ОСОБА_4 , його частка у спадщині становитиме .

Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого провадження ухвалами суду від 07.11.2022 року, 12.12.2022 року витребувано докази.

Відповідачі відзив не подали.

За відсутності від учасників справи клопотань та необхідності вчиняти інші процесуальні дії, ухвалою суду від 10.01.2023 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року належало домоволодіння АДРЕСА_1 . Однак, це свідоцтво слід визнати незаконним та скасувати, оскільки воно видане на підставі незаконних рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок» на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 від 28.09.1999 року на ім`я ОСОБА_3 , бо той, ще у 1997 році помер, а отже не міг після смерті набути права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Додав, що вказане домоволодіння успадкував за заповітом його рідний брат ОСОБА_2 відповідач по справі. Але враховуючи, що його батько ОСОБА_5 мав право на обов`язкову частку у спадщині після смерті дружини ОСОБА_4 , яка становила 1/6 у вказаному будинку, він, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, має право на його 1/12 частку. Отже, після визнання незаконним та скасування правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1 , частка позивача у спадщині становитиме . Вважаючи, таким чином, свої права як спадкоємця за законом порушеними, просив позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Іонашку В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що після скасування правовстановлюючих документів на домоволодіння АДРЕСА_1 позивач зможе в судовому порядку набути права власності на його частку.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Марченко Р.М. позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач не довів порушення своїх прав спірними рішенням та свідоцтвами, намагаючись перейняти на себе права держави з приводу законності набуття права власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 . Просив відмовити в позові, а у разі, якщо суд дійде висновку про порушення прав позивача, застосувати позовну давність, оскільки позивач, будучи тривалий час зареєстрований в будинку матері, не міг не володіти інформацією з приводу набуття нею права власності на нього.

Представник відповідача Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзив не подав.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Частина 2 ст.16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання незаконними рішення органу державної влади, визнання права.

Судом встановлено, що за відомостями погосподарської книги №7 Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за 1991-1995 роки, станом на 01.01.1991 року в будинку АДРЕСА_1 був прописаний власник будинку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що виконкомом Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області видане свідоцтво про смерть, актовий запис №7 від 14.08.1997 року (а.с.15).

Спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3 була ОСОБА_4 (а.с.17).

11.08.1999 року за заявою ОСОБА_4 виконавчим комітетом Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області було прийняте рішення №8 «Про оформлення права власності на житловий будинок» від 11.08.1999 року (оспорюване рішення), за яким, констатувавши за даними погосподарської книги №3, особовий рахунок НОМЕР_1 , що будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , оформлене право власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згодом, на підставі вищевказаного рішення, 28.09.1999 року ОСОБА_4 було видане свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 від 28.09.1999 року (оспорюване свідоцтво) (а.с.16).

Відповідно до ч.2 ст.9 ЦК Української РСР, чинного на час смерті ОСОБА_3 , правоздатність громадянина припиняється з смертю.

Цивільною правоздатністю є здатність громадян мати цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.9 ЦК Української РСР).

Отже, слушними є доводи позивача про те, що видані після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тобто після того як його цивільні права припинилися, рішення №8 «Про оформлення права власності на житловий будинок» від 11.08.1999 року, свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 від 28.09.1999 року, прийняті з порушенням.

21.12.2004 року ОСОБА_4 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, належний ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.09.1999 року (оспорюване свідоцтво) (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що виконкомом Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області складено актовий запис №51 від 27.06.2022 року.

За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом заведено спадкову справу №1/2023 (а.с.77).

За життя ОСОБА_4 заповідала, зокрема, будинок АДРЕСА_1 сину ОСОБА_2 і вказаний заповіт є чинним (а.с.103, 110).

ОСОБА_2 з 14.12.1992 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виконкому Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.102).

Таким чином, ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 і є таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, зокрема, непрацездатний вдівець спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Визнається сторонами, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був чоловіком ОСОБА_4 , сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 синами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а отже вказана обставина не підлягає доказуванню на підставі ст.82 ЦПК України.

Таким чином, за наявності трьох спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: чоловіка ОСОБА_5 , сина ОСОБА_1 , сина ОСОБА_2 , обов`язкова частка непрацездатного вдівця ОСОБА_5 становила 1/6 (1/3 : 2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, про що відділом ДРАЦС у місті Чернівці Південно-Західного МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) вчинено актовий запис №1671 від 09.07.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

ОСОБА_5 , будучи на підставі ст.1241 ЦК України спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і не встиг прийняти належну йому частку спадщини. У зв`язку з чим, право на прийняття належної йому частки спадщини, могло б перейти до його спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (спадкова трансмісія).

Але, слід зазначити, що згідно із ч.1 ст.1276 ЦК України, перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині.

Отже, помилковими є твердження позивача про те, що він є спадкоємцем за законом ОСОБА_4 на 1/12 частку домоволодіння АДРЕСА_1 за спадковою трансмісією.

За наявності чинного заповіту після смерті ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем її прав є спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 відповідач по справі.

За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що відповідач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , і є таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, у вигляді, зокрема, домоволодіння АДРЕСА_1 , а позивач не має права навіть на частку вказаного домоволодіння, суд приходить до висновку, що позивач не вправі порушувати питання про законність набуття права власності іншими особами на домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки це не стосується його прав на домоволодіння, не вливає на набуття ним прав на домоволодіння, на розмір частки та інше, а отже не порушує його прав як власника.

Скасування спірного рішення органу місцевого самоврядування, інших спірних правовстановлюючих документів на домоволодіння АДРЕСА_1 , виданих на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не призведе до захисту прав позивача, оскільки вони не порушені, не спричинить для нього правові наслідки у вигляді набуття права власності на вказане домоволодіння, про що, в тому числі, може свідчити відсутність, похідних позовних вимог у вигляді визнання права на домоволодіння АДРЕСА_1 чи його частку.

Повертаючись до того, що в судовому порядку підлягають захисту тільки порушені права належні особі, а під час розгляду справи встановлено, що права позивача, в даному випадку, законністю набуття права власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і в подальшому ОСОБА_2 , не порушені, вони не підлягають судовому захисту.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання незаконним та скасування рішення №8 виконкому Задубрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 11.08.1999 року «Про оформлення права власності на житловий будинок», свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.09.1999 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2004 року слід відмовити в повному обсязі за його необґрунтованості.

При цьому, дійшовши висновку що права або охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду не порушені, суд не дає оцінку спливу строку позовної давності, про заявляла сторона відповідача під час розгляду справи, оскільки в позові відмовлено саме за його необґрунтованості.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору стягненню з відповідачів на його користь не підлягають у зв`язку з відмовою з позові (ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.15, 16, 1216-1218, 1220, 1221, 1268, 1270,1276 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 19, 89, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Іонашку Владислав Дмитрович до ОСОБА_2 , Горішньошеровецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та свідоцтва про право на спадщину, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 23.03.2023 року.

Суддя О.Є. Вайновська