Справа № 462/9464/21 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/811/3331/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2022 року в складі судді Боровкова Д.О. в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , з участю третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2022 року стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 гривні 30 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 гривні 30 коп.

Роз`яснено особам, яких стосується виконання ухвали, що застосування заходів процесуального примусу не звільняє їх від виконання обов`язків, встановленихЦПК України і у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Повторно зобов`язано третю особу Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» надати всі докази, які стосуються правовідносин ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з відповідачем ОСОБА_1 , а також документи, які слугували підставою для того, щоб не здійснити виплату страхового відшкодування у повному обсязі на загальну суму 47962,50 грн.

Повторно зобов`язано позивача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» надати докази того, що коефіцієнт зносу автомобіля потерпілого ТзОВ «Перша лізингова компанія» марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює нулю (звіт про оцінку, тощо).

Роз`яснено, що в разі неподання витребуваних судом доказів у відповідності до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 148 ЦПК України судом може вирішено питання про стягнення з винних осіб штрафу в дохід держави. Витребувані докази направити на адресу суду протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

У разі неможливості подати доказ у встановлений строк, повідомити суд протягом п`яти днів з дня отримання ухвали із зазначенням причин та вказівкою строку коли доказ буде надано.

Копію ухвали направлено ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» для виконання.

Ухвалу суду оскаржив представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Боярська Г.П.

Зазначає, що позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у справі, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» отримано 07.06.2022, після постановлення ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 01.06.2022.

При цьому, оскільки на ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» був оголошений простій, а пізніше призупинено дію трудових договорів на період дії воєнного стану, а співробітники товариства не були присутні на робочих місцях та покинули місто у зв`язку з бойовими діями, всі матеріали страхових справ знаходилися в головному офісі у м. Києві, тому ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не мало можливості виконати ухвалу суду щодо надання копії страхової справи.

Стверджує, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» жодним чином не зловживало своїми правами, а невиконання ухвали суду, зумовлене введенням військового стану та війни у країні.

При виникнення можливості, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відразу листом № 1372/17 від 13.07.2022 надіслало на адресу суду запитувані документи, незважаючи на те, що за час простою з`явилася велика кількість документів, які потребували опрацювання.

Зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» є третьою особою та не виконало ухвалу суду з поважних причин.

Покликається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчено форс-мажорні обставини, які власне унеможливили виконання вимоги суду у встановлений строк.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2022 року в частині стягнення штрафу із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у дохід держави. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою від 20 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Боярської Г. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, оскільки надіслане на офіційну електронну адресу суду клопотання ОСОБА_2 від 20.03.2023 не підписане та не скріплене електронним цифровим підписом.

В свою чергу, ухвалою від 20 березня 2023 року задоволено клопотання представника ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Сечко С.В. про участь у судовому засіданні у режимі відеконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів, однак у визначений для розгляду справи час представник позивача не перебував на зв`язку.

Крім цього, в судове засідання в приміщення Львівського апеляційного суду 21 березня 2023 року учасники справи не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду заяви по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач та третя особа були зобов`язані судом надати відповідні докази, ухвалу суду отримали, однак станом на 01 червня 2022 року вимоги ухвали не виконали, тому врахувавши негативні наслідки невиконання вимог ухвали про витребування доказів у вигляді невиправданого затягування розгляду справи, а також те, що позивачем ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та третьою особою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не було повідомлено суд про неможливість їх подання, суд застосував до відповідних учасників справи заходи процесуального примусу.

З матеріалів справи встановлено, що у грудні 2021 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, просив стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування у розмірі 10170,78 грн. та 2270 грн. судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2022 року залучено до участі у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

Зобов`язано третю особу Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» надати всі докази, які стосуються правовідносин ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з відповідачем ОСОБА_1 , а також документи, які слугували підставою для того, щоб не здійснити виплату страхового відшкодування у повному обсязі на загальну суму 47962,50 грн.

Зобов`язано позивача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» надати докази того, що коефіцієнт зносу автомобіля потерпілого марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює нулю (звіт про оцінку, тощо).

Продовжено строк розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на термін не більше тридцяти днів.

У подальшому суд повторно продовжував строк розгляду даної справи (а.с. 9).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2022 року суд вирішив перейти від розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 (третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія») про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Призначено судове засідання, у яке викликано сторони.

Визнано явку представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання - обов`язковою.

Суд роз`яснив учасникам справи, що такі зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника заходи процесуального примусу передбачені ЦПК України.

Крім цього, як зазначено вище, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2022 року стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в дохід державного бюджету штраф у сумі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 коп.

Повторно зобов`язано третю особу Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» надати всі докази, які стосуються правовідносин ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з відповідачем ОСОБА_1 , а також документи, які слугували підставою для того, щоб не здійснити виплату страхового відшкодування у повному обсязі на загальну суму 47962,50 грн.

Роз`яснено, що в разі неподання витребуваних судом доказів у відповідності до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 148 ЦПК України судом може вирішено питання про стягнення з винних осіб штрафу в дохід держави. Витребувані докази направити на адресу суду протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів виходить із такого.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша ст. 2 ЦПК України.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із засад (принципипів) цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Пунктом 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки визначені законом або судом.

Зокрема, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строк, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 43 ЦПК України у випадку невиконання учасником справи його обов`язків, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частиною другою статті 44 ЦПК України визначений перелік дій сторони, які можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами, зокрема, вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 7 ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 148 ЦПК України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0.3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема, ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Частиною другою статті 148 ЦПК України передбачено, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали суду про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 148 ЦПК).

Отже, відповідно до пункту 1 та 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Таким чином, у разі постановлення судом ухвали про застосування заходів процесуального примусу до учасника справи у виді стягнення штрафу за невиконання процесуальних обов`язків, суд повинен мотивувати у своїй ухвалі, яким чином відповідні дії учасника справи свідчать про недобросовісність виконання ним процесуальних обов`язків чи створюють протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів виходить з того, що предметом даного апеляційного перегляду є виключно процесуальне питання стосовно підставності застосування судом до учасника справи заходів процесуального примусу, наявності у діях останнього зловживання процесуальними правами.

Поряд з цим, беззаперечним, на переконання колегії суддів є те, що на час постановлення оскаржуваної ухвали та застосування судом заходів процесуального примусу до третьої особи, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», отримавши ухвалу суду від 21.02.2022 (вимогу) жодним чином на таку не відреагувало, витребуваних доказів суду не надало.

Зокрема, в апеляційній скарзі представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зазначає, що ухвалу суду отримано 28.03.2022, однак таку не виконано у зв`язку з поважними обставинами, зокрема введенням на території України воєнного стану.

Зазначене підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 74).

Разом з цим, третьою особою не надано до суду витребуваних доказів та не вчинено жодних дій, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, повідомити суд про відсутність можливості подати доказ, який витребовує суд у встановлені строки, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 7 ст. 84 ЦПК України).

Більше того, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» є юридичною особою, а витребування судом документів відбувалося не у представника чи будь якого працівника товариства, а саме у юридичної особи, яка має відповідний штат працівників, тому відсутність одного із представників не свідчить про поважність причин ненадання доказів, витребуваних судом.

Учасник справи, так само як і його представник, який бере участь в судовому процесі, повинні усвідомлювати настання відповідних процесуальних наслідків у результаті вчинення або невчинення ними процесуальних дій (обов`язків), що, також передбачає настання відповідальності, у передбаченому законом порядку.

У даному випадку, процесуальна поведінка ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як третьої особи у справі свідчить про неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, що є підставою для застосування до відповідної особи заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були проведені без затримок та були ефективними (справа «Шульга проти України», пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігали неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі і це є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», пункт 24, рішення від 20 січня 2011 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Смірнова проти України» рішення від 08 листопада 2005 року, справа «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. Fгапсе, рішення від 27 квітня 2000 року). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (справа «Красношапка проти України» рішення від 30 листопада 2006 року).

Враховуючи наведене та встановивши, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не повідомив суд про причини неподання витребуваних доказів, суд першої інстанції, керуючись частиною другою статті 148 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до відповідача заходу процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 744 гривні 30 коп.

Колегія суддів вважає, що застосування до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заходів процесуального примусу у виді штрафу у відповідному розмірі, є співмірним заходом із вчиненим ним порушенням та відповідає принципу розумності.

Керуючись ст.ст. 148, 367, 368, 369, 372, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складений 21 березня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк