Провадження №4-с/389/1/23
Ухвала
іменем України

06 березня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Перемот Оксани Григорівни на дії державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сагайдачного Петра Петровича та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Перемот О.Г. звернулася до суду зі скаргою, в якій просила зняти арешт з грошових коштів, отриманих у вигляді заробітної плати в сумі 42042 грн. 00 коп., що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , в АТ «Укрсіббанк», відкритому на ім`я ОСОБА_1 , накладений постановою від 18.01.2023 у виконавчому провадженні №59550329 державним виконавцем Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сагайдачним П.П.

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. На виконанні у державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сагайдачного П.П. перебуває зведене виконавче провадження №59550329 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за наступними виконавчими листами: №389/400/18, №389/2840/17, №389/2597/19. Державним виконавцем в даному виконавчому провадженні винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено до військової частини, де отримує заробітну плату ОСОБА_1 , з якої проводяться відрахування на користь стягувача. Так, ОСОБА_1 , 19.01.2023 не зміг отримати заробітну плату та з мобільного додатку «Дія» дізнався, що постановою державного виконавця Сагайдачного від 18.01.2023, накладено арешт на його кошти на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. На заяву від 23.01.2023 подану заяву про зняття арешту з рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , надано відповідь про відмову у її задоволенні. З урахуванням викладеного вона звернулась з даною скаргою до суду, оскільки дії державного виконавця порушують конституційні права і свободи ОСОБА_1 .

Представник скаржника адвокат Перемот О.Г. в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої вимоги, викладені у скарзі, підтримала в повному обсязі.

Представник Знам`янського відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій заперечувала проти задоволення скарги, мотивуючи відсутністю підстав для зняття арешту.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

У Знам`янському відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №59550329.

Постановою про арешт коштів боржника від 18.01.2023 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунки, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 325 412 грн. 77 коп.

Представник боржника - адвокат Перемот О.Г. 20.01.2023 звернулася до державного виконавця із заявою про скасування арешту коштів заробітної плати, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 .

Начальник відділу вказаної державної виконавчої служби 25.01.2023 у задоволенні заяви представника боржника відмовила.

З виписки за картковим рахунком клієнта ОСОБА_1 за період з 01.12.2022 по 19.01.2023 вбачається, що на рахунок НОМЕР_1 надходить заробітна плата та виплати прирівняні до неї.

Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу незгоди скаржника з постановою державного виконавця про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на рахунок, на який здійснюється нарахування його заробітної плати.
Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
При цьому, частина перша та друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Згідно з положеннями ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату боржника звертається у разі відсутності в нього коштів на рахунках, відсутності чи недостатності майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Про звернення стягнення на заробітну плату боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату.
Розмір відрахувань із заробітної плати визначений нормами ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.ч.1, 2 ст.128 КЗпП України. Так, загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові (стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням).
Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.
Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.
Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.
Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону).
Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).
При цьому, передбачене абз.2 ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до п.п.1 ч.4 ст.59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.
Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.
З огляду на викладене, суд вважає, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №756/8815/20.
Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.
Відповідна правова позиція міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19.
Судом встановлено, що згідно з випискою АТ «Укрсиббанк» від 19.01.2023 картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк» відкритий фізичній особі ОСОБА_1 за умовами тарифного плану ЗП START. На вказаний картковий рахунок надходила виключно заробітна плата.
Про ці обставини представник ОСОБА_1 повідомив державного виконавця та надав докази на їх підтвердження, однак державний виконавець в порушення п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Укрсиббанк» виключно для виплати заробітної плати, не зняв.
При цьому, судом під час розгляду справи не було встановлено, що на підставі матеріалів виконавчого провадження та звітів, повідомлень банку про здійснені банківські операції за зазначеним боржником рахунком було перевірено та встановлено, що зазначені суми не є заробітною платою.
Залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела та порушує його право на отримання винагороди за працю.За наявного арешту боржник позбавлений можливості використовувати частину заробітної плати (з якої уже відраховано стягнення) для забезпечення засобів для існування, які фактично повністю заблоковані навіть після здійснених утримань.
Наведене свідчить про те, що дії державного виконавця щодо арешту усіх коштів зарплатного рахунку ОСОБА_1 та бездіяльність щодо відмови у скасуванні арешту коштів є неправомірними.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
За таких обставин, оскільки державним виконавцем не надано суду допустимих та належних доказів того, що банківські операції за зазначеним боржником рахунком не є заробітною платою, залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела доходу та порушує його право на отримання винагороди за працю, суд вважає що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.260, 261, 447-451 ЦПК України, суд,
постановив:
Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Перемот Оксани Григорівни на дії державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сагайдачного Петра Петровича та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Зобов`язати державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сагайдачного П.П. скасувати арешт грошових коштів на картковому рахунку НОМЕР_1 відкритому в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , накладений постановою від 18.01.2023 у виконавчому провадженні №59550329.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва