22 березня 2023 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника третьої особи Самолюк І.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який був зареєстрованй Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління, про що 30 серпня 2013 року був складений актовий запис № 1155; визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком.
В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 30 серпня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільного сина ОСОБА_4 . Протягом останнього року стосунки між ним та відповідачем зійшли нанівець та припинились. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, розбіжності поглядів поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Останні пів року вони не живуть однією сім`єю. Відповідач переїхала до ОСОБА_5 , а він з сином проживають у м.Рівне. Син хоче жити з батьком в Рівному і відвідувати тут школу. Подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть. Можливості та потреби зберегти сім`ю немає.
Ухвалою від 8 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою від 20 лютого 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що в подружніх стосунках з відповідачем перебували до середини липня 2022 року. Коли почалася війна, дружина з дочкою ОСОБА_6 та їх спільним сином ОСОБА_4 і двоє дітей виїхали в Іспанію до бабусі. З дружиною та дітьми підтримував зв`язок, все було нормально, діти пішли там у школу, але згодом дружина з дітьми мали повернутися додому. В липні від дружини дізнався, що вона зрадила йому з іншим чоловіком, та припинив з нею спілкуватися. Згодом дружина відправила дітей до нього і він зустрів їх у Варшаві 22 серпня 2022 року. З цього часу діти проживають з ним. Були спроби примиритися з дружиною, але невдалі. До матері діти повертатися не бажають і вона також до них не приїздила.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про місце, дату та час судового засідання вважається повідомленою своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Представник третьої особи підтримала позов в частині визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком та пояснила, що з позивачем проживають спільний син сторін ОСОБА_4 та старша дочка відповідача ОСОБА_6 . Вона особисто відвідувала сім`ю позивача за місцем їх проживання, спілкувалися з хлопчиком. ОСОБА_4 сказав, що в сім`ї тата почувається комфортно, за мамою не сумує.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .
Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За положеннями ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить його інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним.
Згідно з ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитині, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).
Позивач з сином ОСОБА_4 та дочкою відповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою АДРЕСА_1 в трикімнатній квартирі. Діти займають окремі кімнати, які обладнані відповідно до їх вікових потреб, та забезпечені всім необхідним для проживання і розвитку, про що свідчить акт обстеження умов проживання , затверджений 10 лютого 2023 року начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради.
Позивачу на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 2 листопада 1998 року.
Відповідно до довідки про доходи № 21 від 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 надає послуги на основі договору цивільно-правового характеру в Благодійній організації "Мережа 100 відсотків життя Рівне". Загальна сума доходу позивача за період з 1 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить 285363,50 грн.
Згідно з висновком органу опіки та піклування № 08-394 від 16 лютого 2023 року малолітній ОСОБА_8 навчається у Рівненському ліцеї № 25 на сімейній (домашній) формі навчання та у Рівненській християнській школі "Світогляд".
Начальник відділу правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому ОСОБА_9 10 лютого 2023 року провела бесіду з малолітнім ОСОБА_4 , під час якої дитина пояснила, що проживає з татом і сестрою ОСОБА_6 , мама ОСОБА_10 перебуває за кордоном; в сім`ї хороші стосунки, почувається комфортно; їхати з України не хоче, хоче проживати з татом, за мамою не сумує.
Враховуючи вказані обставини, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність залишення малолітнього сина сторін на проживання з батьком, бажання дитини проживати з батьком, наявність у позивача можливості створити дитині належні умови для його виховання та розвитку, відсутність передбачених ч.2 ст.161 СК України обставини, що перешкоджають передачі дитини для проживання з батьком, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком.
За таких обставин позов належить задовольнити повністю.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 223, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1155.
Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі :

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ;

третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради; місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Соборна, 12а; .

Повне судове рішення складене 24 березня 2023 року.

Суддя