Справа № 450/3124/22 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/119/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Назар Х.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлених до стягнення з відповідача на користь позивачки судовим наказом Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2019 року у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 16 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, до 6 000 грн. щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що «з часу ухвалення судового наказу про стягнення з відповідача аліментів у мінімальному розмірі (на даний момент 1 372 грн. на місяць), витрати на утримання дитини значно зросли». В той же час, «відповідач крім суми аліментів більше нічим не допомагає, життям сина не цікавиться» (а.с. 1-5).

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено.

Збільшено розмір аліментів, встановлених судовим наказом Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2019 рокуу справі № 450/140/19, та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 833 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 37-39).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що відповідач фінансово спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 6 000 грн., оскільки «відповідач надав суду завідомо неправдиві відомості про наявності роботи у минулому та на даний час».

Звертає увагу на те, що у матеріалах виконавчого провадження щодо примусового виконання вищезгаданого судового наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2019 рокуу справі № 450/140/19 міститься інформація з Пенсійного фонду України про те, що станом на грудень 2019 року відповідач працював у ФОП ОСОБА_4 , а відтак вважає неправомірним посилання відповідача на свою трудову книжку у якій ця інформація відсутня, а нібито з останнього місця праці відповідач звільнився ще у березні 2017 року (а.с. 57-59).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позовна заява не містить будь-яких даних про те, що в період з 07 лютого 2019 року (день видачі судом наказу про стягнення аліментів) по 03 жовтня 2022 року (день звернення позивачки до суду з даним позовом) у платника (відповідача) чи одержувача (позивачки) аліментів відбулися зміни у матеріальному чи (або) сімейному стані, або стані здоров`я когось із них, так само, які у ній не наведено інших даних, які б могли слугувати правовою підставою для збільшення розміру аліментів з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 000 грн. щомісячно.

В той же час, суд вважав за можливе (з урахуванням реалій сьогодення) збільшити розмір аліментів, встановлених судовим наказом Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2019 рокуу розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до розміру 2 833 грн., тобто до 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (станом на час ухвалення судом оскаржуваного рішення та апеляційного розгляду справи) щомісячно (або у 2 (два) рази).

За змістом частини 2 статті 83 ЦПК України, докази подаються разом з поданням позовної заяви.

В той же час, до позовної заяви позивачкою (апелянтом) не було долучено наявної у виконавчому провадженні по виконанню судового наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2019 рокуу справі № 450/140/19 інформації з Пенсійного фонду України про те, що станом на грудень 2019 року відповідач працював у ФОП ОСОБА_4 , на що міститься посилання у доводах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, цю інформацію позивачкою було долучено лише до її Відповіді на відзив ОСОБА_2 , яку (згадану Відповідь …) було здано на пошту 15.12.2022 року, а отримано судом лише 22.12.2022 року, тобто вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення (а.с. 43-52).

Відтак, доводи апеляційної скарги з посиланням на вищезгадану інформацію Пенсійного фонду України до уваги прийматися не можуть, що не перешкоджає долученню цієї інформації (і «свіжішої» про можливе працевлаштування відповідача) до нового позову з посиланням на неї, як на нові докази про доходи відповідача.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що правові підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 13 березня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.