Справа №557/921/21
Провадження №2/557/7/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Мельниченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі Відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову, позивач зазначив, що 1 січня 2021 року об 11 годині 30 хвилин в м. Рівне на перехресті вулиці Соборна та Дубенська траспортний засіб «Audi А4 Avant», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок порушень Правил дорожнього руху, зіткнувся з транспортним засобом марки «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням Позивача. Обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Тілесних ушкоджень при ДТП ніхто не зазнав.

Позивач вказує, що відразу після ДТП відповідач визнав свою вину у правопорушення та з урахуванням наявності у них страхових полісів запропонував йому скласти повідомлення про дорожньо-транспортну (Європротокол), без залучення працівників поліції.

Автомобіль відповідача станом на день пригоди був застрахований у компанії «Українська пожежно-страхова компанія» (поліс №АР 4428207), яка в подальшому виплатила Позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень, що підтверджується довідкою з АТ КБ «ПриватБанк».

Виплачених страховою компанією грошових коштів в сумі 50 тис. грн. недостатньо для відшкодування реальної вартості збитку внаслідок ДТП, а тому Позивачем було замовлено звіт незалежну оцінку транспортного засобу пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди №002Д від 24.03.2021 р., яким визначено вартість матеріального збитку завданого автомобілю Позивача становить 147 258,47 гривень (копія звіту експерта додається).

Різниця між фактичним розміром нанесеної відповідачем шкоди та виплаченим Позивачу страховим відшкодуванням становити 97258 грн. 47 коп., яка станом на сьогоднішній день є не відшкодована.

Отже, Позивач просить стягнути з Відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 97 258 грн. 47 коп., витрати на оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 3 800 грн., послуги з транспортування авто за допомогою евакуатора у розмірі 800 грн. та понесені судові витрати, як з винуватця дорожньої транспортної пригоди.

Ухвалою від 29 вересня 2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

28.12.2022 суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , через їх безпідставність та необґрунтованість в повному обсязі.

Ухвалою від 26 січня 2022 року суд задовольнив клопотання представника Відповідача та призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі було зупинено.

Ухвалою від 14 червня 2022 року суд поновив провадження у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позов задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому. Суду пояснив, що неодноразово намагався в позасудовому порядку вирішити питання про компенсацію, пропонував відповідачу варіанти відшкодування шкоди, однак відповідач на це не погодився.

Йому на момент ДТП не були відомі всі питання та наслідки застосування Європротоколу, тому він і погодився, не розуміючи наслідків. Насправді працівники поліції були присутні, однак не складали протокол про адміністративне правопорушення, оскільки вони на місці домовились про суму відшкодування, але в подальшому відповідач відмовився сплатити суму відшкодування. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача адвокат Мельниченко О.А. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Пояснила, що між сторонами було складено повідомлення про ДТП (Європротокол) без залучення працівників поліції. Сума відшкодування явно перевищує спричинені збитки, тому позов є безпідставний і такий, що не підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що 01 січня 2021 року близько 11 години 30 хвилин в м. Рівне на перехресті вулиці Соборна та Дубенська транспортний засіб «Audi A4 Avant» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 зіткнувся з транспортним засобом марки «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок порушень Правил дорожнього руху обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Тілесних ушкоджень при ДТП ніхто не зазнав.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 (а.с. 28).

Цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб «Audi A4 Avant», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на день пригоди було застраховано у страховій компанії «Українська пожежно-страхова компанія» (поліс №АР 4428207), яка в подальшому виплатила Позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 гривень, що підтверджується довідкою з АТ КБ «ПриватБанк» від 02.04.2021.

01 січня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали та підписали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), в якому ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні ДТП.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку транспортного засобу пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди № 002Д від 24.03.2021 р., визначено, що вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Fiat Scudo» становить 147 258 грн. 47 коп. (різниця між фактичним розміром шкоди становить 97 258 грн. 47 коп.)

Відповідно до товарного чека № 1 від 12.01.2021 (виконавець ФОП ОСОБА_3 , виписка з ЄДР серії ААВ №064703), послуги евакуатора склали 800 грн. (а.с. 38).

Спір між сторонами виник з деліктних зобов`язань про відшкодування шкоди, які регулюються нормами глави 82 Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004.

Відповідно до ст. 386 ЦК України захист права власності забезпечується, в тому числі правом власника на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до ч.1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом вказаних норм (за загальним правилом) шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Так, відповідно до положень ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України регламентується визначення обсягу відповідальності застрахованої особи у разі недостатності страхової виплати.

Цією нормою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 (справа № 147/66/17) ґрунтуються на дотриманні загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності, як при застосуванні закону, так і при здійсненні учасниками цивільних відносин своїх прав та виконанні обов`язків.

У п. 86 постанови Велика Палата Верховного Суду підтвердила попередні правові висновки, зазначивши, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IVу страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV).

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, в порядку ст. 106 ЦПК України, надано звіту про незалежну оцінку транспортного засобу пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди № 002Д від 24.03.2021 р., визначено, що вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Fiat Scudo» становить 147 258 грн. 47 коп., різниця між фактичним розміром шкоди становить 97 258 грн. 47 коп. (147 258 грн. 47 коп. 50 000 грн. 00 коп. = 97 258 грн. 47 коп.).

Таким чином, суд визнає обґрунтованим, таким що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумніву в його правильності та вважає належним, допустимим, достовірним доказом на підтвердження розміру страхового відшкодування звіт суб`єкта оціночної діяльності приватного підприємця, оцінювач ОСОБА_4 (кваліфікаційне свідоцтво аварійного комісара АК-ПК-ТЗ №3354 від 16.03.2017, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ №3 від 29.02.2020).

Отже, суд прийшов до висновку, що страхова компанія «Українська пожежно-страхова компанія» (поліс №АР 4428207) не повністю здійснила виплату позивачу страхового відшкодування, заподіяного пошкодженням належного транспортного засобу внаслідок ДТП.

Страховою компанією ОСОБА_1 відшкодовано 50 000 грн., отже недоотриманою є сума 97 258, 47 грн. (147258, 47 грн. 50 000 грн.) матеріального збитку, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, а також 800 грн. витрат за послуги евакуатора.

Відповідачем у відзиві на позов від 23.12.2021 заперечує суму страхового відшкодування вказану позивачем, проте ОСОБА_5 не надав належних доказів на спростування вказаного висновку експерта та, відповідно, розміру завданої шкоди позивачу.

Відповідачем було подано клопотання про призначення судом автотоварознавчої експертизи, яке було задоволено Ухвалою суду від 26.01.2022, проте 02.06.2022 року до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи в зв`язку з її не оплатою.

Доводи відповідача, викладені в його відзиві, про те, що звіт не відображає дійсну вартість пошкодження внаслідок вчиненого ДТП, а також те що огляд пошкодженого автомобіля було проведено 26.02.2021 року, а ДПТ фактично відбулось 01.01.2021, а тому у Відповідача є сумніви у його достовірності та об`єктивності, суд вважає необґрунтованими, оскільки звіт хоча й був складений 26.02.2021 року, однак оцінка проведена на дату ДТП 01.01.2021 року. При цьому Позивач повідомляв Відповідача засобами електронного зв`язку про час та місце оцінки.

Об`єктивних підстав вважати вказаний звіт таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методики, немає.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на проведення оцінки вартості (розміру) збитків у сумі 3800 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1018 грн. 59 коп.

Керуючись ст.ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду на суму 97 258 (дев`яносто сім тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень 47 коп., витрати на оцінку вартості матеріального збитку в розмірі 3800 (три тисячі вісімсот) гривень, витрати на послуги транспортування авто за допомогою евакуатора в розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в сумі 1018 (одну тисячу вісімнадцять) гривень 59 коп.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено 24.02.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

С у д д я Д.В. Пацко