Справа № 548/235/23
Провадження № 2/548/200/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача.

03 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, у якому просив:

Розірвати шлюб між Позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Відповідачем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області , актовий запис № 823.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 2012 року між Позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Відповідачем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області , про що 15 серпня 2012 року складено відповідний актовий запис № 823. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , виданого 16.08.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області .

Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_2 виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області , актовий запис № 389 та малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серія НОМЕР_3 виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , актовий запис № 77.

Через різні погляди на сімейне життя та обовязки подружнє життя у Позивача із Відповідачем не склалося. Розлади у відносинах тривають уже не один місяць.

Позивач з малолітньою дочкою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає окремо від Відповідача у АДРЕСА_1 . Відповідач проживає разом з малолітнім сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 окремо від позивача.

Єдине, що зараз звязує Позивача та Відповідача це їхні діти, які можуть стати мимовільним учасником непростих відносин та суперечок батьків. Це в подальшому може негативно вплинути на дитячу психіку, погляди на життя, формування світогляду, особливо щодо відносин в сімї між чоловіком та жінкою. За таких обставин Позивач вважає, що можливості зберегти сімю немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як Позивача так і їхній дитини, а розлучення єдиний вихід для кожного побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю.

Позивач на примирення із Відповідачем не згодний, адже фактично шлюбні відносини припинені вже досить давно, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними.

Шлюб між Позивачем та Відповідачем розривається вперше.

Позивач ствердив, що для нормального проживання та розвитку дитини у нього є всі необхідні матеріально- побутові умови. Досудове врегулювання спору полягало у спробах примирення, однак виявилось безрезультатним. Відповідач знає про рішення розірвати шлюб. Таким чином, збереження сім`ї неможливе, суперечить його інтересам та інтересам спільних неповнолітніх дітей. Просить не надавати строк для примирення, спір щодо поділу майна відсутній.

Щодо місця проживання дітей позивач з відповідачем дійшли згоди, що малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде проживати із позивачем у АДРЕСА_1 , а малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із відповідачем.

Відповідно до Акту обстеження матеріально- побутових умов сім`ї, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 у будинку площею 100 кв.м..

ІІ. Виклад позиції відповідача.

21.02.2022 року через канцелярію суду відповідач подав відзив, у якому позовні вимоги визнала. Просила позов задовольнити.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 06.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.02.2023 року.

21.02.2022 року через канцелярію суду відповідач подав відзив.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 21.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У час призначений для розгляду справи відповідач не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні без її участі. Вказала, що позов визнається в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечувала проти задоволення позову.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову, згоду відповідача та третьої особи про розгляд справи у їх відсутності із розглядом справи у судовому засіданні на підставі наявних доказів в матеріалах справи про належне повідомлення учасників справи про день, час та місце судового розгляду справи, суд постановив з урахуванням прийняття судом визнання позову відповідачем, вирішити справу за відсутності учасників справи і ухвалити судове рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не застосовувались.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

15 серпня 2012 року між Позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Відповідачем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області , про що 15 серпня 2012 року складено відповідний актовий запис № 823. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , виданого 16.08.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області .

Від даного шлюбу подружжя має малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_2 виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області , актовий запис № 389 та малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серія НОМЕР_3 виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , актовий запис № 77.

Згідно характеристики секретаря Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 02.02.2023 року, ОСОБА_1 проживає разом із своєю родиною за адресою: АДРЕСА_1 , за час проживання скарг від сусідів на позивача на негативну поведінку не надходило, позивач характеризується як порядний, доброчесний та дбайливий батько, відповідально ставиться до виховання дитини, проводить з ним час, опікується та влаштовує різного роду дозвілля для задоволення фізичних, інтелектуальних та соціально-культурних потреб дитини.

Згідно з акту обстеження умов проживання від 02.02.2023 проведено обстеження умов проживання позивача з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено: в приміщенні зроблено сучасний ремонт, в наявності всі необхідні сучасні меблі та побутова техніка, в будинку чисто та затишно. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина проживає в окремій кімнаті, для неї створено всі наявні умови для виховання та розвитку, дитина забезпечена іграшками та одягом відповідно до віку та сезону.

V. Оцінка Суду.

Щодо заявленої вимоги про розірвання шлюбу суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позовні вимоги, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати, з огляду на що позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків.

Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Подібні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, які у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягають застосуванню судом до подібних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Вирішуючи спір по суті пред`явлених вимог в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини, судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за актом обстеження місця проживання дитини, дитині створено необхідні умови для дотримання належного місця проживання та розвитку, а також встановлено, що позовні вимоги в цій частині позову визнано відповідачем,.

На підставі викладеного, діючи передусім в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , беручи до уваги сталі соціальні зв`язки, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині позовних вимог шляхом визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Додатково, суд вважає за необхідне роз`яснити, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Керуючись статтею 51 Конституції України, ст. ст. 21, 24, 104, 105, 110 - 115, 180, 182, 161 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 280-281, 351 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) , третя особа: служба у справах дітей Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( адреса знаходження: вул. 1 Травня, 4, м. Хорол Лубенського району Полтавської області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Розірвати шлюб між Позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Відповідачем, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області , актовий запис № 823.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2023 року.

Суддя: О.В. Коновод