Справа № 572/2708/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судового засідання ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Сарни цивільну справу №572/2708/21 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОСТІ ЗАЙМИ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Прості займи» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за Договором надання фінансових послуг №18 від 30 вересня 2018 року в сумі 46 800 грн. 47 коп., з яких : сума кредиту 2000 грн., проценти за користування кредитом 42 076 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 733 грн., 45 коп. та три проценти річних від простроченої суми 1 991 грн. 02 коп., вирішивши питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 вересня 2018 року між ТОВ "Прості займи" та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання фінансових послуг №18 на суму 2000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми.

Позивач вказує, що ТОВ "Прості займи" є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів: кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Так, відповідно до довідки, наданої ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на підтвердження виконання переказу 30.09.2018 року 14:08:02 відповідачу були перераховані грошові кошти у розмірі 2000 грн.

Таким чином, згідно з Кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2000 грн. Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно Кредитного договору.

Враховуючи вищезазначене, на момент 15 жовтня 2018 року термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані кошти та не сплатив проценти. Станом на 30 серпня 2021 року заборгованість відповідача за Кредитним договором склала 46 800 грн. 47 коп., з яких: сума кредиту - 2000 грн., проценти за користування кредитом - 42076,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 733,45 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 1991,02 грн.

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь зазначену суму заборгованості в розмірі 46 800 грн. 47 коп. та судові витрати в розмірі 2270 грн.

В судове засідання представником позивача подано письмову заяву про розгляд справи у відсутності сторони, заявлені вимоги позивач підтримує.

Представником відповідача суду поданий відзив на позов, відповідно до якого відповідач не визнає заявлені вимоги в повному обсязі. В обгрунтування заперечень відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного доказу укладення сторонами договору про надання фінансових послуг, а також отримання відповідачем грошових коштів від позивача, через що, на думку сторони, позов є не обгрунтованим.

Представником позивача заявлялось клопотання про розгляд справи у відсутності сторони, яке судом задоволено.

Інших клопотань сторонами не заявлено.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами у сфері фінансових послуг з приводу надання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України, Законами України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію».

Дослідивши надані суду докази, врахувавши пояснення та аргументи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач зазначає, що ТзОВ «Прості займи» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику.

Судом встановлено, що 30 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до ТОВ "Прості займи" з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву для отримання кредиту.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Прості займи" в електронній формі, так, відповідач заповнив свої дані на сайті позивача, ознайомився з правилами та умовами позики (оферта), переглянувши їх за посиланням www.bistrozaim.ua і підтвердив свою згоду, поставивши відповідну галочку в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій», після подачі заявки, відповідач отримав унікальний код підтвердження оформлення позики через СМС на свій мобільний номер, зазначений ним при реєстрації на сайті Товариства, СМС відправляється через зовнішній сервіс СМС-розсилок TurboSMS, а після отримання СМС, відповідач ввів отриманий код на сайті, і таким чином підтвердив подачу заявки та підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду Інформацію щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладання електронного договору, вчинення Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати дій, вчинених ОСОБА_2 .

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 отримав кредит на особисті потреби в розмірі 2000,00 грн. строком на 16 днів до 15 жовтня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 928 грн. (2% за кожен день користування кредитом, 730% річних).

Відповідно до умов договору при виникненні заборгованості ОСОБА_3 зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день 5,02%, на 30-й день 7,67% .

Вказані умови були узгоджені сторонами в заяві-анкеті для отримання кредиту, копія якої надана позивачем суду.

Згідно відповіді ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 622 від 30 серпня 2021 року на підтвердження виконання переказу 30 вересня 2018 року 14:07:48 відповідачу на картковий рахунок в установі «УкрагазБанк» були перераховані грошові кошти у розмірі 2000 грн.

Відповідачем було частково внесено кошти на рахунок ТОВ "Прості займи" 13.10.2018 року о 20:20:20 в сумі 560 грн. та 03.11.2018 року в сумі 1004 грн., що підтверджено повідомленням №622-1 від 30 серпня 2021 року, наданим ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ».

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Вищевикладене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19. Окрім зазначених, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20).

Судом встановлено, що відповідач надав всі свої персональні дані для отримання позики, зазначив платіжну картку для отримання коштів, вніс у відповідні вікна в договір код-підпис, тобто погодив всі істотні умови договору, отримав кошти, однак отримані кошти не повернув, а використав на свої потреби.

Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №18 від 30 вересня 2018 року - загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору, яку позивач просить стягнути станом на 30 серпня 2021 року становить 44 076 грн. 00 коп., яка складається з суми тіла кредиту - 2000 грн., процентів за користування кредитом - 42640 грн., пені - 1000 грн.

Крім цього, позивачем нараховано відповідачеві індекс інфляції за весь період прострочення -733 грн. 45 коп. та три проценти річних від простроченої суми 1 991 грн. 02 коп.

Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із досліджених доказів - відповідачем неналежним чином виконуються зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору.

За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Прості займи" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2270,00 грн., які документально підтверджені платіжним дорученням №5310 від 09 вересня 2021 року про сплату судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 12, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОСТІ ЗАЙМИ "(м.Запоріжжя вул.Незалежної України, буд. 39-А, офіс 25, Вознесенівський район, Запорізька область, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА з ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОСТІ ЗАЙМИ " 46 800 грн. 47 коп. боргу за договором про надання фінансових послуг №18 від 30 вересня 2018 року та 2 270 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом

тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: