ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3541/22
провадження № 2/753/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 лютого 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Суд звертає увагу учасників процесу, що прізвище судді змінено з Курічової В.М. на Маркєлову В.М.

23.02.2022 АТ КБ «Приватбанк» (надалі - Банк) звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за період з 31.12.2018 по 31.12.2021 у розмірі 30 809,66 грн за кредитним договором б/н від 17.06.2016, яка складається з 21 040,46 грн - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 9 769,20 грн - 3% річних від простроченої суми.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 17.06.2016. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, який збільшувався до 106 500,00 грн.

У зв`язку з порушенням виконання зобов`язань за кредитним договором № б/н від 17.06.2016 відповідач за період з 31.12.2018 по 31.12.2021 заборгованість у розмірі 30 809,66 грн, яка складається з: 21 040,46 грн - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 9 769,20 грн - 3% річних від простроченої суми.

Згідно відомостей дарницької районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті.

31.08.2022 суд відклав розгляд справи на 26.10.2022 11 год. 00 хв., оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, а в матеріалах справи відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце проведення судового засідання.

26.10.2022 справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, буд. 26.10.2022.

Ухвалою від 27.12.2022 суд залишив позовну заяву без руху з огляду на її невідповідність вимогам, викладених у п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, надав позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху представник позивача 16.01.2023 надав заяву про усунення недоліків у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 16.01.2023 суд продовжив розгляд справи, призначив наступне судове засідання на 15.02.2023 о 10 год. 30 хв.

У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи; подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач на виклик суду повторно не з`явився причину неявки суду не повідомив, правом щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався.

З урахування думки позивача, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно із витягом зі статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», а випискою з ЄДРПОУ та банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.

17.06.2016 відповідач підписав анкету-заяву №б/н, у якій підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір).

Згідно з наданою довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 19.12.2017 відбувся старт карткового рахунку № НОМЕР_1 , 05.12.2017 встановлений кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн, який 19.12.2017 збільшений до 50 000,00 грн, 16.01.2018 збільшений до 91 000,00 грн, 06.03.2018 збільшений до 106 500,00 грн, 25.09.2020 зменшений до 0,00 грн.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 було надано одну кредитну картку, 19.12.207-12/20.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із долученої до позовної заяви виписки за договором № б/н за період з 19.12.2017 по 03.02.2022 встановлено, що відповідач отримував кошти з кредитної карти, користувався такими коштами, однак несвоєчасно та не в повному обсязі повертав позивачу кошти для погашення заборгованості за грошовими зобов`язаннями.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно з наданим позивачем розрахунком нарахування інфляційних втрат та 3% річних суд установив, що внаслідок порушення виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № б/н від 17.06.2016, останньому за період з 31.12.2018 по 31.12.2021 нараховані 21 040,46 грн - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 9 769,20 грн - 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись нормами ст. 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2016 у розмірі 30 809,66 грн, яка складається з нарахованих за період з 31.12.2018 по 31.12.2021 індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання - 21 040,46 грн, 3% річних від простроченої суми - 9 769,20 грн, судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, а всього до стягнення - 33 290,66 грн.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Маркєлова