Провадження №2/932/5304/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«22» лютого 2023 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярова Н.Г. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на частину домоволодіння , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими спорудами.

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла цивільна дружина позивача ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті лишила заповіт, в якому все майно, що буде належати їй на час смерті заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На свою частину спадщини позивач отримав свідоцтво про право на спадщину. Однак відповідач своїм правом на прийняття спадщини не скористався, із заявою про прийняття спадщини не звертався. Тому позивач звернувся із заявою про отримання іншої частини спадщини, однак нотаріусом було відмолено у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку на прийняття спадщини.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії.

Ухвалою судді від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

27 червня 2022 року на адресу суду надійшла спадкова справа №43/2020.

12 серпня 2022 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

22 лютого 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю. 09.12.2019 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Яровою Н.Г., яким все своє майно рухоме та нерухоме, яке буде належати їй на день смерті, у повному обсязі та без будь-яких винятків, заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 15.10.2020 Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Як встановлено, частини домоволодіння належали ОСОБА_4 , а частина належала її померлому чоловікові, спадщину від якого вона прийняла спадщину, проте не оформила її.

ОСОБА_1 звернувся після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса та в подальшому отримав 18.05.2021 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частину домоволодіння АДРЕСА_2 та 29.09.2021 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння АДРЕСА_3 .

Право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи інший спадкоємець ОСОБА_2 також звертався до нотаріуса для прийняття своєї частини спадщини, проте йому було відмовлено через пропуск строку встановлено ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не отримав свідоцтва про право на спадщину на іншу частину домоволодіння, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини на таку частину домоволодіння.

Постановою приватного виконавця Ярової Н.Г. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Норми права застосовані судом.

Згідно ст.ст. 41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом зі спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка спадщини, яку він мав право прийняти , переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

У своїй постанові від 26.10.2020 по справі №132/3826/18 Верховний Суд зазначив, що за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК України застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом.

Верховний суд зазначає, що посилання у частині другій статті 1223 ЦК на те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом необхідно розуміти як таке, що належить цим особам у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття усіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Мотиви та висновки суду.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 звертався до нотаріуса за отриманням свідоцтва на спадщину та йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної з підстав пропуску строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. Таку постанову він отримав 11 червня 2021 року та не оскаржував, з позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини не звертався. А отже вважається таким, що не прийняв спадщину.

В свою чергу позивач свою частину домоволодіння успадкував та зареєстрував у встановленому законом порядку. Оскільки інших спадкоємців за заповітом немає, відповідач своїм правом на прийняття спадщини не скористався, крім того, твердження позивача викладені в позові не спростував, постановою приватного нотаріуса визнаний таким, що не прийняв спадщину, а отже ОСОБА_1 має право на прийняття спадщини за заповітом на частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 3356,25 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 206, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1223, 1261-1265, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярова Н.Г. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на частину домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 з відповідними господарчими та побутовими спорудами, загальною площею 89,5 кв.м., житлова 58,7 кв.м., Опис: А-1 житловий будинок, цегла, Б- сарай саман обкл. цеглою, В гараж шл.бл., Г вбиральня цегла, Д душ цегла, Е навіс шифер, 1-10 споруди, І мостіння.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3356 (три тисячі триста п`ятдесят шість) грн. 25 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 22 лютого 2023 року.

Суддя В.І.Цитульський