Справа №591/4825/21
Провадження № 6/591/179/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну стягувача у виконавчому листі, -

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Заява мотивована тим, що 01 жовтня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми ухвалив рішення у справі № 591/4825/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року.

Вказує, що на момент подання заяви згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутнє відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з боржника на користь АТ «Кредобанк» чи ТОВ «Росвен Інвест Україна».

АТ «Кредобанк» відступив ТОВ «Росвен Інвест Україна» відповідно до договору факторингу від 21 грудня 2021 року № 2 свої права вимоги за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року, укладеним між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1

АТ «Кредобанк» виконавчих документів по боржнику ТОВ «Росвен Інвест Україна» не передавав, інформація у заявника щодо видачі виконавчих листів у справі № 591/4825/21 відсутня.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить замінити стягувача у виконавчих листах у справі № 591/4825/21 із вибулого АТ «Кредобанк» на його правонаступника ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судове засідання на 07 листопада 2022 року.

07 листопада 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд заяви відкладено на 21 листопада 2022 року за клопотанням боржника.

15 листопада 2022 року до суду надійшло письмове заперечення ОСОБА_1 на заяву про заміну сторони у виконавчому документі, у якому вона просить заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» залишити без задоволення. Зазначає, що заявником не надано будь-яких доказів про те, що він є фінансовою установою та має право на надання послуг з факторингу і є правонаступником АТ «Кредобанк». Крім того, вона, як боржник, не повідомлялась про здійснене відступлення прав вимоги за кредитним договором. Також у неї виник сумнів чи був уповноважений А. Голка на підписання вказаного договору. Зауважує, що заявник не надав суду акта приймання-передачі документації. Боржниця посилається також на те, що заявник за договором факторингу набув права вимоги за кредитними договорами набагато більше, ніж вказано у судовому рішенні, а АТ «Кредобанк» незважаючи на виставлену вимогу до боржника та рішення суду продовжував нараховувати проценти за користування кредитом та комісію (а.с. 163-168).

21 листопада 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд заяви відкладено на 27 грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду.

27 грудня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд заяви відкладено на 26 січня 2023 року у зв`язку з витребуванням доказів.

26 січня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд заяви відкладено на 09 березня 2023 року у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 заперечила проти задоволення заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Росвен Інвест Україна», представник позивача АТ «Кредобанк» в зазначене судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Заявник ТОВ «Росвен Інвест Україна» у заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності нез`явившихся учасників справи.

Заслухавши думку відповідачки, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2021 року позов Акціонерного товариства «Кредобанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року в сумі 132 346 грн 55 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн (а.с. 123-124).

В матеріалах справи відсутні дані про видачу виконавчих листів АТ «Кредобанк» на виконання заочного рішення суду.

21 грудня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» відступило (передало у власність) ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від ТОВ «Росвен Інвест Україна», а ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло (прийняло у власність) від АТ «Кредобанк» права вимоги в повному обсязі та здійснило їх оплату (фінансування) АТ «Кредобанк» (а.с. 137-143).

Як зазначено у додатку № 1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2 від 21 грудня 2021 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, у тому числі, і до ОСОБА_1 за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року (а.с. 144-146).

Відповідно до частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Як передбачено частиною 5 статті 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З аналізу вимог статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з наведених норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов також Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, а також Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 288/209/13-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини третьої статі 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» шляхом ініціювання відкриття виконавчого провадження. Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Заперечення відповідачки про те, що заявник не надав доказів, що він є фінансовою установою та має права на надання послуг з факторингу спростовуються наданими на виконання ухвали суду доказами, а саме: свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 07 липня 2011 року та додатком до свідоцтва, де зазначено види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, у тому числі, факторинг (а.с. 192, 193).

Щодо доводів відповідачки про неповідомлення її про заміну кредитора, то за правилами ч. 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Разом з тим, відповідачка не надала суду належних і допустимих доказів про виконання нею свого обов`язку як за кредитним договором, так і щодо виконання заочного рішення суду первісному кредиторові, тому обставина неповідомлення її про заміну первісного кредитора у зобов`язанні не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви.

Що стосується доводів відповідачки про те, що у неї виникли сумніви щодо наявності у представника банку повноважень на підписання договору факторингу, а також ненадання суду акта приймання-передачі документації, то суд виходить з презумпції правомірності правочину, яка передбачена статтею 204 ЦК України, ураховуючи, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про недійсність укладеного між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» договору факторингу від 21 грудня 2021 року. Крім того, за положеннями пункту 3.2 договору факторингу моментом набуття ТОВ «Росвен Інвест Україна» прав вимоги за кредитними договорами є оплата фінансування ціни відступлення, яка була сплачена заявником на підставі платіжного доручення від 21 грудня 2021 року № 4203 (а.с. 143, на звороті).

Стосовно заперечень відповідачки про те, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» за договором факторингу набуло права вимоги за кредитним договором на більшу суму, ніж було стягнуто заочним рішенням, то суд зауважує, що заміна стягувача у виконавчому листі можлива лише щодо стягненої суми за судовим рішенням.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що до ТОВ «Росвен Інвест Україна», як нового кредитора, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року, що підтверджуються наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами.

Таким чином, на думку суду, факт того, що стягувач АТ «Кредобанк» вибув з виконавчого провадження у зв`язку з передачею ним прав вимоги за кредитним договором правонаступнику ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі правочину знайшов своє підтвердження матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення суду від 01 жовтня 2021 року набрало законної сили.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані щодо відкритого виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення суду від 01 жовтня 2021 року у даній справі.

Відповідно до частини 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, у зв`язку з чим необхідно замінити стягувача у виконавчому листі в цивільній справі № 591/4825/21 на виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року в сумі 132 346 грн 55 коп. та судового збору в сумі 2270 грн із Акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна».

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі в цивільній справі № 591/4825/21 на виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором № СL-167086 від 07 лютого 2019 року в сумі 132 346 грн 55 коп. та судового збору в сумі 2270 грн із Акціонерного товариства «Кредобанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 13 березня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова