Провадження № 2-п/161/1/23
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лавренчука О.В. про перегляд заочного рішення в справі №161/23316/21 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2022 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 28.11.2022 у цивільній справі №161/23316/22 (відправлена органами поштового зв`язку 28.12.2022).

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року прийнято до провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лавренчука О.В. про перегляд заочного рішення в справі №161/23316/21 та призначено до розгляду у судовому засіданні.

23 січня 2023 року представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відкладення судового засідання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК Україна заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження.

При цьому, згідно зі ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Разом з тим, суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

Так, ухвалою суду від 14 січня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 28).

Копії ухвали суду, позовної заяви з доданими матеріалами відповідач отримав 24.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

Таким чином, відповідачу було достовірно відомо, що в провадженні Луцького міськрайонного суду перебувала вказана справа.

Однак, отримавши копію позовної заяви з додатками своїм правом на подання до суду відзиву відповідач не скористався.

Крім того, 23 лютого 2022 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 36).

В подальшому представник відповідача неодноразово подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, розгляд справи 26.10.2022 було відкладено на 28.11.2022, про що повідомлено представника відповідача телефонограмою, за номером телефону, який ним був вказаний в заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 143 на звороті).

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що відповідач та його представник належним чином повідомлялись про день та час судового засідання, та не з`являлись в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд розглянув справу у відсутності відповідача та його представника з ухваленням заочного рішення.

Так, 28 листопада 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було прийнято заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу у розмірі 134 028,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Статтею 288 ЦПК України визначено підстави за яких заочне рішення підлягає скасуванню, а саме, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на роз`яснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті та роз`яснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом таких обставин одночасно: відповідач не з`явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість прийнятого судового рішення, до заяви не долучено. Доводи, викладені представником відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням суду по суті.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов`язки цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

В даній ситуації суд виходить з того, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та його представника, та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення представника відповідача слід відмовити.

На підставі ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лавренчука О.В. про перегляд заочного рішення в справі №161/23316/21 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, залишити без задоволення.

Роз`яснити сторонам, що заочне рішення ними, та/або їх представниками може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги.

Строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк