Справа № 199/1124/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (постачання електричної енергії),

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява про видачу судового наказу, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.165 ч.5 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Як слідує з матеріалів заяви про видачу судового наказу, боржником вказано фізичну особу, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. За таких обставин суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на виконання вимог ст.165 ч.5 ЦПК України було направлено запит задля з`ясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника. Відповідь на такий запит надійшла до суду 03 березня 2023 року. З 01 по 10 березня 2023 року суддя Авраменко А.М. перебував у щорічній відпустці, згідно наказу. Як вбачається із наданої інформації боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак 21 жовтня 2015 року знята з реєстрації із вказаного місця проживання у зв`язку зі своєю смертю, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же час, дана заява про видачу судового наказу надійшла до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 02 лютого 2023 року. Тобто смерть боржника настала задовго до звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із такого боржника заборгованості.

Відповідно до ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ст.165 ч.1 п.4 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч.1 ст.186 ЦПК України.

В свою чергу, п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За змістом ст.ст.2, 24, 25 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою. Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті.

Нормою ст.55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Разом з тим, цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу.

ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст.55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до цього, суперечить принципам цивільного судочинства. Наведена правова позиція та висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року по справі №473/1433/18, а також у постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 по справі №203/4126/18, від 09 липня 2021 року по справі №755/19064/18. Такі висновки, з огляду на норму ст.10 ч.9 ЦПК України та враховуючи, що наказне провадження є одним із різновидів судового нарівні із позовним, підлягають екстраполяції і на наказне провадження, якщо з`ясовано факт смерті боржника до звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення справи (спору) з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до норми ст.25 ЦК України припинено, а отже в силу вказаного вище не могла бути учасником справи, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі ст.165 ч.1 п.4 ЦПК України в контексті ст.186 ч.1 п.6 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст.166 ч.2 ЦПК України відмова у видачу судового наказу з викладеної вище підстави унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164-166, 186, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (постачання електричної енергії).

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст.166 ч.2 ЦПК України відмова у видачу судового наказу з викладеної вище підстави унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко