Провадження №6/359/16/2023
Справа №359/9044/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву про затвердження мирової угоди у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

В лютому 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з заявою про затвердження мирової угоди на таких умовах: заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за період часу з 1 серпня 2022 року до 26 січня 2023 року становить 172110 гривень 98 копійок; в рахунок погашення означеної заборгованості 1/3 частка в кімнаті №3 у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , передається у власність ОСОБА_1 ; після державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку у вказаному об`єкті нерухомого майна заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за період часу з 1 серпня 2022 року до 26 січня 2023 року в розмірі 172110 гривень 98 копійок вважається погашеною.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заяву, наполягає на її задоволенні.

ОСОБА_2 та головний державний виконавець Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Стеців Ю.О. не з`явились у судове засідання та подали клопотання (а.с.46,48), в яких вони просили розглянути заяву в їх відсутність.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

В провадженні Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №57909497 з виконання виконавчого листа №359/9044/13, виданого 13 вересня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 вересня 2013 року до досягнення повноліття. Ця обставина підтверджується копією постанови старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області від 13 грудня 2018 року (а.с.9).

Зі змісту довідки-розрахунку №8765 від 26 січня 2023 року (а.с.37-38) вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за період часу з 1 серпня 2022 року до 26 січня 2023 року становить 172110 гривень 98 копійок.

30 січня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали мирову угоду (а.с.3-4), за умовами якої в рахунок погашення означеної заборгованості 1/3 частка в кімнаті №3 у квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , передається у власність ОСОБА_1 ; після державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку у вказаному об`єкті нерухомого майна заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за період часу з 1 серпня 2022 року до 26 січня 2023 року в розмірі 172110 гривень 98 копійок вважається погашеною.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 5 «Відмова позивача від позову. Мирова угода» розділу ІІІ «Позовне провадження» та розділом VІ «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

3. Норми права, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Згідно з ч.1 ст.434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.3 ст.434 ЦПК України суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 31 травня 2011 року (а.с.49) та копії витягу про державну реєстрацію прав №30429094 від 25 червня 2011 року (а.с.50) вбачається, що ОСОБА_2 належить 1/3 частка в кімнаті АДРЕСА_2 , а не 1/3 частка в кімнаті №3 у квартирі АДРЕСА_1 , як це передбачено умовами мирової угоди. Ця обставина свідчить про те, що мирова угода, укладена 30 січня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , має ознаки невиконуваності в розумінні п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України.

Крім того, до заяви про затвердження мирової угоди не приєднано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відомостями про відсутність обтяжень 1/3 частки в кімнаті АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 . Ця обставина унеможливлює перевірку мирової угоди на дотримання прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, які не беруть участь у виконавчому провадженні №57909497. До того ж, умова мирової угоди про передачу 1/3 частки в кімнаті гуртожитку у власність ОСОБА_1 суперечить ч.2 ст.190 СК України, відповідно до якої набувачем права власності на нерухоме майно може бути або сама дитина, або дитина і той з батьків, з ким вона проживає, а не лише один з батьків (батько, матір).

З огляду на це, суд висновує, що підстави для затвердження мирової угоди, укладеної 30 січня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутні. Тому у задоволенні поданої ними заяви належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1,ч.2 ст.258, ч.4, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди відмовити.

Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню та набирає законної сили в день її оголошення.

Суддя О.Ю. Семенюта