ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/638/22 Номер провадження 22-ц/814/2433/23Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Ряднини І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Сокуренко Н.В., на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

26.05.2022 АТ КБ «ПриватБанк» в особі уповноваженого представника звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого вказував, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19.10.2015.

Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 32 000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.05.2020.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка - ОСОБА_1 , яка не відмовилася від прийняття спадщини.

Позивачем 02.07.2021 була направлена претензія кредитора до Хорольської державної нотаріальної контори та 12.07.2021 отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

07.09.2021 до спадкоємця позичальника Банком було направлено лист-претензію, згідно з якою Банк пред`явив свої вимоги щодо погашення заборгованості, який залишений без виконання.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 19.10.2015 становить 5 550,90 грн, яка складається з: 5 550,90 грн - заборгованість за тілом кредиту (у тому числі: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту), 5 550,90 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн- заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісія.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» прохали рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказували про порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права; місцевий суд не врахував, що відповідачка у справі, як особа, яка проживала разом із спадкодавцем фактично прийняла спадщину та протягом шести місяців не відмовилася від неї.

Належним чином, місцевий суд не з`ясував факт наявності спадкового майна та належності померлому на праві власності житлового будинку по АДРЕСА_1 .

При вирішенні спору місцевим судом не враховано правові висновки Верховного Суду, висловлені у справах: № 310/145/17, № 615/473/20, № 640/6274/16, № 496/4363/15-ц, № 607/98/17, № 2609/30529/12, № 336/3968/16-ц.

щодо можливості розгляду справи апеляційним судом за відсутності учасників справи, що у судове засідання не з`явились.

Сторони, будучи належним чином повідомлені апеляційним судом, у судове засідання 02.03.2023 не з`явились.

Позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», є зареєстрованим користувачем в системі «Електронний суд». Судову повістку-повідомлення та ухвалу про відкриття апеляційного провадження своєчасно надіслано до його електронного кабінету, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронних документів.

Відповідач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою апеляційним судом про день та час розгляду справи шляхом надіслання судової повістки-повідомлення, копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття апеляційного провадження на адресу: АДРЕСА_1 , у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомляла.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом встановлено, що ОСОБА_2 підписала заяву № б/н від 19.10.2015 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» та своїм підписом надала свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.05.2020.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачка - ОСОБА_1 .

Банком 02.07.2021 була направлена претензія кредитора до Хорольської державної нотаріальної контори та 12.07.2021 отримана відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач зазначає, що згідно із ч. 3. ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

07.09.2021 Банком до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію про погашення заборгованості, яка залишена без виконання.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 19.10.2015 становила 5 550,90 грн - заборгованість за тілом кредиту.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з відсутності волевиявлення відповідача на вступ у спадщину у будь-якому вигляді після померлої ОСОБА_2 , а доводи позивача, які ґрунтуються виключно на констатації факту наявності у паспорті громадянина України відповідача відомостей про реєстрацію його місця проживання за тією ж адресою, за якою до смерті був зареєстрований позичальник, суд вважає необґрунтованими, та не належними та допустимими доказами на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого та щодо відсутності інших спадкоємців. Крім того, місце реєстрації не завжди співпадає з місцем фактичного проживання.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження обсягу та вартості спадкового майна, а також того, що спадкоємцем належного ОСОБА_2 майна є саме відповідачка.

Оскільки предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості, позивач, АТ КБ «ПриватБанк», зобов`язаний був довести ті обставини, на які він посилається як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості.

Також, матеріали справи не містять вимогу банку як кредитора, яка в порядку чинного законодавства повинна бути пред`явлена до спадкоємців про погашення заборгованості, а відповідно банком не надано до суду відмови від погашення одноразового платежу, що підтверджує необґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов беззаперечного висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України в редакції, яка діяла на час смерті спадкодавця, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Згідно з частинами 2-4 вказаної статті, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами 2 та 3 статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини 4 статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. (висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Рязань російської федерації померла ОСОБА_2 (а.с. 94)

Позивач у справі є кредитором померлої ОСОБА_2 , та має право пред`явити вимоги до спадкоємців.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2021 АТ КБ «Приватбанк», як кредитор, звернувся до Хорольської державної нотаріальної контори із претензією до спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

За повідомленням Хорольської державної нотаріальної контори від 07.07.2021 та від 13.08.2022, було повідомлено Банк, що спадкова справа у Хорольській державній нотаріальній конторі не відкривалася. (а.с. 96-98, 119)

Згідно з частиною 1 статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 , як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на день смерті (на час відкриття спадщини).

У відповідності з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності із вимогами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності із вимогами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На обґрунтування факту спільного проживання відповідача із спадкодавцем, позивач посилається лише на копії паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у яких містяться відомості про зареєстровані адреси проживання, що співпадають, а саме: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні будь-які інші належні і достатні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 та померла ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

За таких обставин, місцевий суд вірно дійшов висновку про відсутність достатніх, належних і законних доказів, що відповідачка є спадкоємицею померлої ОСОБА_2 , тобто є такою, що фактично прийняла спадщину.

Іншими обставинами (наприклад родинними відносинами) підстави спадкоємства позивач не обґрунтовував.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували.

Апеляційний суд не вбачає підстав надавати відповіді інші доводи апеляційної скарги, оскільки не доведено факту, що відповідач є спадкоємицею померлого боржника, ОСОБА_2 , та прийняла спадщину після смерті останньої.

Необхідно зазначити, що АТ КБ «Приватбанк» на підставі статті 1281 ЦК України не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із позовом до спадкоємців.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 02 березня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль