Справа № 169/642/22
Провадження № 2/169/109/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 проживав один та склав декілька заповітів щодо належного йому майна, відповідно до одного з яких зазначене нерухоме майно заповів позивачу. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1 .

У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі (а. с. 34).

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, подали до суду, кожен зокрема, письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 31, 37)

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За змістом статей 524, 548 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_4 підтверджується довідкою Турійської селищної ради № 167 від 21 вересня 2022 (а. с. 13).

Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 14, 55).

До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 60,0 кв. м, житловою площею 34,5 кв. м, погріб «Б-1», гараж «В-1», хлів «Г-1», дровітня «г», вбиральня «Д», літня кухня «Е-1», огорожа «№1, №2», колодязь «№3» (а. с. 16-18).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений Маковичівською сільською радою Турійського району Волинської області 01 червня 1999 року, відповідно до якого належну йому хату і всі надвірні споруди з усім майном заповів своєму сину - ОСОБА_1 (а. с. 5).

Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження, зі змісту якого видно, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_4 (а. с. 8).

Відповідно до довідки Маковичівської сільської ради Турійського району Волинської області № 873 від 22 вересня 2003 року в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 з дня його смерті вступив ОСОБА_1 (а. с. 45 на звороті).

26 вересня 2003 року позивач подав в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на підставі якої було заведено спадкову справу (а. с. 42 на звороті).

Заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_4 01 червня 1999 року, не змінювався і є дійсним.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4 і в контексті положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР є таким, що прийняв спадщину після смерті останнього.

Постановою приватного нотаріуса від 26 липня 2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_4 (а. с. 15).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 252/2003 до майна померлого ОСОБА_4 (а. с. 42-56), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса не звертався, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну частку (пай) видано позивачу.

За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 496 гривень 20 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 248 гривень 10 копійок.

На підставі викладеного, статей 524, 548, 549, 553, 554 Цивільного кодексу УРСР та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 60,0 кв. м, житловою площею 34,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: погріб «Б-1», гараж «В-1», хлів «Г-1», дровітня «г», вбиральня «Д», літня кухня «Е-1», огорожа «№ 1, № 2», колодязь «№ 3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТОВ «НоваПей» № від 10 листопада 2022 року на рахунок №UA0003492, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів ГУК у Волинській області/смт Турійськ/22030101.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 (десять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 (десять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 11 січня 2023 року.

Головуючий