Справа № 127/7248/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , звільнення від заборгованості за аліментами на доньку ОСОБА_2 та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , у складі судді Данка В.Й., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, звільнення від заборгованості за аліментами та стягнення аліментів,-

встановив :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей, звільнення від заборгованості за аліментами та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року по справі № 308/3734/18 було розірвано шлюб, зареєстрований 14.07.2007 року у виконавчому комітеті Чопської міської ради Закарпатської області за актовим записом № 29, між ОСОБА_1 (далі за текстом - «позивач») та ОСОБА_3 (далі за текстом - «відповідач»). Рішенням суду також стягнуто із позивача та користь відповідача аліменти на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.04.2018 року і досягнення ними повноліття.

Щодо припинення стягнення аліментів на утримання дітей позивач зазначає, що відповідно до довідки від 09.03.2022 року, виданої Управлінням центру надання адміністративних послуг Чопської міської ради від 09.03.2022 року, позивач дійсно зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зазначає, що відповідно до акту про встановлення факту проживання, складеного у місті Чоп 04 квітня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (позивач); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстровані та проживають у складі однієї сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 із березня 2019 року по дату складання цього акту. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (позивач) за даної адресою тимчасово не проживає із 24.02.2022 року у зв`язку із проходженням військової служби у місті Вінниці, відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Позивач вказує, що дані документи підтверджують той факт, що після розлучення діти проживали разом із батьком та, відповідно, перебували на його утриманні, тому відсутні правові підстави для отримання відповідачкою аліментів та для стягнення аліментів із позивача на її користь. Оскільки діти проживають із батьком із моменту розлучення, дана обставина має істотне значення, тому позивач просив припинити стягнення із нього аліментів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року по справі № 308/3734/18, відповідно до ст. 192 та ч. 1 ст. 273 СК України.

Щодо звільнення від заборгованості за аліментами позивач вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 16.04.2019 року Ужгородський міськрайонним судом Закарпатської області був виданий виконавчий лист № 308/3734/18 про стягнення із позивача на користь відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до довідки № 8-58953839/21 від 01.10.2021 року «Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів», за період із січня 2018 року по грудень 2021 року у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів, в розмірі 144 162, 35 грн. Оскільки діти проживали разом із батьком після розірвання шлюбу, із березня 2019 року, позивач просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами із березня 2019 року, так як діти проживали разом із батьком та перебували на його утримані, що має істотне значення для звільнення від заборгованості за аліментами, відповідно до ч.2 ст.197 та ч.1 ст. 271 Сімейного кодексу України.

Щодо стягнення аліментів на свою користь вказує, що позивачу відомо, що відповідачка є працездатною особою, у неї немає стягнень по виконавчим документам, батьки на її утриманні не перебувають, стан її здоров`я дозволяє їй самостійно працювати, тому вона може сплачувати аліменти на утримання наших неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_1 просив: припинити стягнення із нього на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року по справі № 308/3734/18 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.04.2018 року і досягнення ними повноліття; звільнити ОСОБА_1 від заборгованості за аліментами на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 за Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року по справі № 308/3734/18, що утворилась із березня 2019 року; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення в частині вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , звільнення від заборгованості за аліментами на доньку ОСОБА_2 та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо його доньки і не дав їм належної правової оцінки. Зокрема, судом не взято до уваги, що матір`ю позивача та його донькою підтверджено факт фактичного постійного проживання доньки позивача в родині батька та відповідачем вказаний факт в судовому засіданні не заперечувався, а тому незаконно та безпідставно відмовлено у частині позовних вимог щодо доньки ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що факт проживання доньки сторін ОСОБА_2 у бабусі ОСОБА_5 жодним чином не доводить того факту, що позивач самостійно утримував та утримує доньку після розлучення з відповідачкою.

Представник апелянта (позивача) ОСОБА_7 в режимі відеоконференції підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , звільнення від заборгованості за аліментами на сина ОСОБА_4 , стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оскаржено.

Таким чином предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , звільнення від заборгованості за аліментами на доньку ОСОБА_2 та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта (позивача), представника відповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2019 року шлюб, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.04.2018 року і до досягнення ними повноліття.

Згідно копії довідки №350 від 09.03.2022 року, виданої державним реєстратором відділу державної реєстрації нерухомості, бізнесу на реєстрації місця проживання Управління центр надання адміністративних послуг Чопської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 і має склад сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відносно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №308/3734/18 від 16.04.2019 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом №8-58953889/21 від 01.10.2021 року, станом на 01.11.2021 року заборгованість по сплаті аліментів складає 144 162,35 грн.

ОСОБА_1 призваний на військову службу, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 року.

Згідно копії акту про встановлення факту проживання без дати складання та номеру (а.с.17) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстровані та проживають у складі однієї сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 із березня 2019 року по дату складання цього акту. Також засвідчено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за даною адресою тимчасово не проживає із 24.02.2022 року у зв`язку із проходженням військової служби у місті Вінниці, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України. Даний акт підписаний сусідами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підпис сусідів підтверджено підписом «директора» Петрушко Р.В .

Разом з тим, як вбачається з копії Акту про встановлення фактичного місця проживання від 01.09.2022 року за вих. №56, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично проживає разом з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 з квітня 2019 року і по теперішній час. Даний акт засвідчено підписами сусідів-свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та керівником (уповноваженою особою) Петрушко Р.В та скріплено печаткою Комунального підприємства Чопської міської ради «Чистий Чоп».

З копії відповіді на адвокатський запит №б/н від 11.08.2022, наданої директором КП ЧМР «Чистий Чоп» Петрушко Р.В. 19.08.2022 р., №53, підписаного Петрушко Р.В. та скріпленого печаткою комунального підприємства Чопської міської ради «Чистий Чоп» слідує, що ні директором, ні працівниками КП ЧМР «Чистий Чоп» акт про встановлення факту проживання не виготовлявся, не віддруковувався та не був зареєстрованим, ким саме він був зроблений йому не відомо. Щодо інформації щодо проживання осіб, зазначених у вказаному акті як однією сім`єю, то таке могло бути зроблено лише на підставі наявних даних, щодо місця реєстрації осіб за адресою: АДРЕСА_1 . Виїзд та огляд помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , не проводився.

Згідно відповіді № від 17-04-2020 14:07:24 на запит №78147535 від 17-04-2020 09:59:41 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, відповіді № від 04-11-2019 14:17:14 на запит №67275776 від 04-11-2019 10:51:17 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, відповіді № від 27-08-2020 19:57:54 на запит №85435571 від 27-08-2020 15:40:44 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, ОСОБА_1 протягом 2019-2020 року працював в м.Вінниця, що також підтверджується наказом фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 від 17.07.2020 р. № -30-к, листом ТОВ «Голден Груп» №29 від 07.02.2020 року, листом ТОВ «Голден Груп» №11 від 13.01.2020 року.

Як вбачається з листа Чопського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Чопської міської ради від 18.08.2022 р. №1-22/132, ОСОБА_3 , мати учнів 6-А класу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та учениці 8-А класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховує дітей самотужки з 2019 року по даний час. Вона приймає активну участь у навчально-виховному процесі, а батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не приймає участі у вихованні дітей (не спілкується з учителями, не цікавиться навчанням дітей, не забирає їх зі школи додому, не відвідує батьківські збори, не контактує з класними керівниками).

З листа Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області від 24.08.2022 року №11225/106/25/1-2022 слідує, що було опитано сусідів громадянина ОСОБА_1 , мешканців АДРЕСА_3 , які повідомили, що вказаний громадянин вже декілька років не проживає за адресою його реєстрації, а саме АДРЕСА_1 . Окрім наведеного було опитано маму громадянина ОСОБА_1 громадянку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканку АДРЕСА_1 , яка пояснила, що син з моменту повномасштабного військового вторгнення РФ не приїздив додому та приблизно три, чотири роки фактично перебував за межами України на заробітках та ще раніше приймав участь в бойових діях в зоні АТО, тому додому приїздив рідко.

В суді першої інстанції відповідач заперечила проти заявленого позову, зазначила, що діти сторін повністю знаходяться на її утриманні, а тому підстав для припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по сплаті аліментів відсутні.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 (мати позивача) в судовому засіданні вказала, що малолітня ОСОБА_2 постійно проживає з нею, а малолітній ОСОБА_4 час від часу. Останній місяць ОСОБА_4 до неї не приходить. Стверджує, що утримує дітей на власні кошти, оскільки отримує заробітну плату, їй також допомагає син, а саме передає грошові кошти в сумі 2-3, 5 тисяч гривень, відповідач коштами не допомагає, проте приносила їжу. Вказує, що позивач часто не приїжджає, оскільки працює, проте постійно телефонує дітям. Вказує, що участь в забезпеченні дітей одягом та канцтоварами беруть обоє батьків. Також стверджує, що хоч ОСОБА_2 постійно проживає з нею, проте відповідачка бере участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні.

В суді першої інстанції дитина сторін ОСОБА_2 (малолітня донька позивача та відповідачки) в судовому засіданні вказала, що проживає з бабусею (матір`ю батька), а брат як з матір`ю, так і з бабусею, коли мати працює. Зазначила, що захотіла жити в родині батька, оскільки їй так комфортніше. Вказала, що в бабусі вона має свою кімнату, а в матері своєї кімнати не має. Зазначає, що батько бере участь у їх з братом вихованні, вони двічі на рік їздять до нього у Вінницю і він купує їм речі. Також з батьком спілкується 2-3 рази на день по телефону. Підтвердила, що батько дає кошти на утримання, кишенькові кошти їй та брату дає як батько, так і мати. Зазначила, що мати просила її не давати покази в суді. Підтвердила, що батько проживає у Вінниці. Одяг купує як мати, так і батько, а всі шкільні приладдя цього року забезпечила мати. Лікарів у разі необхідності відвідує з матір`ю, або ж сама.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.1 ст.274 СК України визначення заборгованості за аліментами, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів, а також повне або часткове звільнення їх від сплати заборгованості провадяться відповідно до положень, встановлених статтями 194-197 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

Такі висновки відповідають висновкам висловленим Верховним Судом у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач не використовує кошти (аліменти) на утримання дитини.

Дочка сторін ОСОБА_16 в суді першої інстанції вказала, що проживає з бабусею, оскільки їй так комфортніше, бо має там свою кімнату, а в матері своєї кімнати не має. Підтвердила, що батько проживає у Вінниці. Одяг купує як мати, так і батько, а всі шкільні приладдя цього року забезпечила мати. Лікарів у разі необхідності відвідує з матір`ю, або ж сама.

Сам факт проживання спільної дочки сторін у бабусі не спростовують факт утримання відповідачкою своєї дочки, а пояснення в суді першої інстанції ОСОБА_5 підтверджує, що хоч ОСОБА_2 проживає наразі з бабусею, проте відповідачка бере участь у вихованні доньки та її матеріальному забезпеченні. Також вказувала, що участь в забезпеченні дітей одягом та канцтоварами беруть обоє батьків.

Згідно відомостей Чопського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Чопської міської ради відповідачка приймає активну участь у навчально-виховному процесі доньки.

Доказів того, що позивач сам утримує дочку, суду також не надано, при цьому станом на 01.11.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 144 162,35 грн. Відтак, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову в частині вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , звільнення від заборгованості за аліментами на доньку ОСОБА_2 та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 .

Рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2022 року в частині вирішення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , звільнення від заборгованості за аліментами на доньку ОСОБА_2 та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 24 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: