Єдиний унікальний номер: 379/1443/22
Провадження № 2/379/54/23
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

13 лютого 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Музиченко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

27.12.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

03.01.2023 суд прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 27.01.2023, яке в подальшому через неявку обох сторін у справі було відкладено на 13.02.2023 (а.с.25-27).

В судове засідання 13.02.2023 позивачка ОСОБА_1 та/або її представник адвокат Кочин С.С. повторно не з`явились. Про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належно як шляхом направлення рекомендованих листів, так і способом смс-інформування та направлення листів і викликів на електронну адресу представника (а.с.29, 31-34, 39, 41, 42, 44). Заяви про розгляд справи без участі позивачки та її представника чи про відкладення розгляду справи суду не подавали. Про причини своєї неявки в судові засідання суд не повідомляли.

Відповідач ОСОБА_2 у призначені судові засідання також не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. Рекомендовані поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку,що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.47-50).

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачкою ОСОБА_1 зазначено номер її мобільного телефону, а також електронну поштову адресу та номер мобільного телефону її представника адвоката Кочина С.С. (а.с.1).

Процесуальні документи та судові повістки про виклик направлялись судом позивачці та її представнику як на вказану у позовній заяві електронну адресу, так і засобами поштового зв`язку шляхом направлень рекомендованих листів зі зворотними повідомленнями, які позивачка завчасно отримувала (а.с. 28, 29, 31, 33, 34, 39, 41, 44). Крім того, на судові засідання 27.01.2023 та 13.02.2023 позивачка ОСОБА_1 додатково отримала SMS повідомлення-повістки про виклик до суду (а.с.32, 42).

Отже суд, зі свого боку, вжив усіх можливих заходів для належного повідомлення позивача задля розгляду даної справи по суті. Матеріалами справи підтверджується достеменна обізнаність позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Кочина С.С. про дати і час розгляду справи, належне їх повідомлення у різний спосіб про всі судові засідання.

Проте, позивачка не направила свого представника в жодне із двох призначених судових засідань, будучи належно у різний спосіб повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи без участі позивачки та її представника до суду не подавали. Про причини своєї неявки в судові засідання суд не повідомляли.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За частиною 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому, судом враховуються відповідні положення законодавства, зокрема, п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, за яким суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, нормою закону не передбачено врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами. Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням ст. 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 121 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. У зв`язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Судом установлено з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кочин С.С. були належно повідомлені і достеменно знали про день, час і місце проведення всіх судових засідань, однак, два рази поспіль не з`явилися до суду, клопотань про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника не подавали, а також не повідомляли суд про причини своєї неявки в судові засідання. Тобто, позивачка не проявляла жодного інтересу до своєї справи з моменту реєстрації позову в суді.

З наведеного суд приходить до висновку про те, що ця позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

При цьому суд зауважує, що залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 44, 128, 130, п. 3 ч.1 ст. 257, ст. ст. 258-261, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачці, позов якої залишено без розгляду, право звернутися до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана 13.02.2023.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО