Справа № 1513/2589/12
УХВАЛА

24 березня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія об`єднану цивільну справу за позовами

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору:

приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області

Юрченко Максим Євгенович,

орган опіки та піклування, в особі Кілійської районної державної адміністрації Одеської області,

Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції в Одеській області

про

визнання недійсним договору дарування та скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлення факту, що має юридичне значення, розподіл спільно нажитого рухомого та нерухомого майна, у тому числі квартири АДРЕСА_1 , визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна та стягнення компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Кілійського районного суду Одеської області перебуває об`єднана цивільна справа за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко Максим Євгенович, орган опіки та піклування, в особі Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , від 20.05.2014 року та скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлення факту, що має юридичне значення, розподіл спільно нажитого рухомого та нерухомого майна, у тому числі квартири АДРЕСА_1 , визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна та стягнення компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна.

В судове засідання, яке було призначене на 09.03.2023 року, позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили, заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило.

В судове засідання, яке було призначене на 24.03.2023 року, позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили, заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч. ч. 3, 4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Судом встановлено, що позивач та представник позивача, повторно не з`явились у судові засідання, при цьому про розгляд справи позивач та його представник були сповіщені належним чином та завчасно, доказів поважності причин неявки суду не надали. Розгляд справи у зв`язку з неявкою учасників справи відкладався неодноразово. Клопотань щодо розгляду справи за відсутності позивача або його представника до суду не надходило.

Неявка позивача та/або представника позивача позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Законодавче формулювання частини п`ятої статті 223 ЦПК України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 9901/949/18 (провадження № 11-1179заі19).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що останній не цікавиться станом розгляду справи, не з`являється у судові засідання, не надає докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

При цьому поважність причин пропуску судових засідань, не має значення, що підтверджується правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), у якій зазначено, що правове значення має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. До таких висновків також дійшов ВС у постанові від 25.03.2020 року справа №521/10136/18.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність підстав для залишення позову ОСОБА_2 без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. При цьому позивач не позбавлений можливості повторно подати позов в загальному порядку.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 03.09.2014 року в рамках розгляду об`єднаної цивільної справи № 502/1497/14-ц, заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить її доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У відповідності до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи, що рішенням суду позов залишено без розгляду, суд вважає, що потреба в забезпеченні позову відпала, а відтак, приходить до висновку, що є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 49, 60, 62, 89, 95, 128, 131, 183, 210, 223, 247, 257, 268, 353-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко Максим Євгенович, орган опіки та піклування, в особі Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції в Одеській області про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , від 20.05.2014 року та скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлення факту, що має юридичне значення, розподіл спільно нажитого рухомого та нерухомого майна, у тому числі квартири АДРЕСА_1 , визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна та стягнення компенсації вартості 1/2 частини рухомого майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 03.09.2014 року, по об`єднаній цивільній справі № 502/1497/14-ц, а саме скасувати заборону ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить її доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан