У Х В А Л А

27 березня 2023 року

м. Київ

справа № 712/5054/22

провадження № 61-3464ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2022 року та постановою Черкаського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 4 000,00 грн на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 травня 2016 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 109, розірвано.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 12 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення аліментів ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в оскаржуваній частині залишено без змін.

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2022 року та постановою Черкаського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року. Рішення судів оскаржує в частині стягнення аліментів.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі є про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а тому відповідно до пунктів 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2022 року та постановою Черкаського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко