Справа № 397/715/22
У Х В А Л А

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

11.01.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимович І.В.,

секретаря судового засідання Рум`янцевої О.І.,

за участю представника позивача - Загороднього І.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника - адвоката Загороднього Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Загородній І.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- розірвати трудовий договір, укладений між державним підприємством "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" та ОСОБА_1 , з 04.08.2022 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України;

- зобов`язати державне підприємство "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" внести належні записи про звільнення на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України до трудової книжки ОСОБА_1 та видати йому належно оформлену трудову книжку, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні, провести з ним розрахунок при звільненні.

Представник позивача у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Також заявив клопотання про долучення до матеріалів справи письмового заперечення на заяву про продовження строку для подання зустрічного позову та відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явилася, про місце день та час розгляду справи повідомлена.

21.11.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача про продовження строку для подання зустрічного позову та відзиву на позовну заяву про розірвання договору (а.с.39-43).

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України визначено підстави поновлення та продовження процесуальних строків.

Так, відповідно до ч.1, 2, 4, 5 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Таким чином, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

При цьому, варто зазначити, що ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі у справі Melnik v. Ukraine ЄСПЛ зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до п.1 Постанови №11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

За змістом п. 3 вказаної Постанови розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вивчивши подану представником відповідача заяву про продовження строку для подання зустрічного позову та відзиву на позовну заяву про розірвання договору, заперечення представника позивача на вказану заяву представника відповідача, суд приходить до висновку, що представник відповідача не навела доводів та не надала доказів на підтвердження наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальної дії (подання відзиву на позов та зустрічного позову). Також, представником відповідача одночасно із поданням зазначеної заяви (21.11.2022 року) та в подальшому (з урахуванням відкладення підготовчого судового засідання за участю представника відповідача 23.11.2022 року) не було вчинено процесуальної дії (зокрема, не подано зустрічний позов та відзив на позов, не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із зазначеними документами).

Враховуючи викладене, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено статтею 12 ЦПК України, суд вважає, що у задоволенні заяви про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов та зустрічного позову необхідно відмовити.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Також суд наголошує, що відмова у продовженні процесуального строку, встановленого на звернення до суду із зустрічною позовною заявою, не обмежує право відповідача звернутись до суду з даним позовом в загальному порядку, визначеному ЦПК України.

Отже, у підготовчому засіданні з`ясовано, що позивач від позову не відмовився, підстави для відкладення чи оголошення перерви у підготовчому засіданні відсутні. Також, відсутні підстави для вирішення питань щодо вступу у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову.

Таким чином, дану справу можливо призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 126-127, 197-200, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання представника позивача та долучити до матеріалів справи надані письмові заперечення на заяву про продовження строку для подання зустрічного позову та відзиву на позовну заяву.

У задоволенні заяви представника відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву та подання зустрічного позову - відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом представника - адвоката Загороднього Ігоря Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дослідне господарство "Ставидлянське" Інституту сільського господарства степу Національної академії аграрних наук України" про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити дії до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області на 14 лютого 2023 року о 11 год. 00 хв.

У судове засідання викликати сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Максимович