Справа № 523/2571/23
Провадження №6/523/98/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді: Кремер І.О.,
з участю секретаря судових засідань: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса подання старшого державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенія Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи - боржника без вилученням паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Є.Г. звернувся до суду із поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нього своїх зобов`язань керівника ПП «Тодесс» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього вимогою № Ю-287-У виданий 19.09.2019 року про стягнення боргу з ПП «Тодесс» на користь Головного Управління ПФУ в Одеській області в розмірі 924,74 грн.

Обґрунтовуючи вимоги даного подання, старший державний виконавець Білаш Є.Г. вказує на те, що на примусовому виконанні Другого Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться вимога № Ю-287-У виданий 19.09.2019 року про стягнення боргу з ПП «Тодесс» на користь Головного Управління ПФУ в Одеській області в розмірі 924,74 грн. На сьогоднішній день рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, рішення до сьогоднішнього дня боржником не виконано, тоді як сам боржник від виконання рішення ухиляється, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно приписів ч. 1, ч. 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за межі України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні виконавчого округу Одеської області знаходиться вимога № Ю-287-У виданий 19.09.2019 року про стягнення боргу з ПП «Тодесс» на користь Головного Управління ПФУ в Одеській області в розмірі 924,74 грн.
Відповідно до інформації з ЄДР та установчих документів боржника, керівником юридичної особи-боржника ПП «Тодесс» є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо, він, зокрема, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у зазначеному випадку.
З системного аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.
При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного чи приватного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.
Відповідно до імперативних вимог Цивільного процесуального кодексу України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тимчасове затримання або вилучення паспорту у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, Служби Безпеки України, Державною Прикордонною службою України, військовими комісаріатами та Консульською службою України.
За змістом п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до п. 11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).
Тільки у разі не доведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобов`язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, причому на момент звернення до суду з поданням приватного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Таким чином, слід зазначити, що право старшого державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє старшого державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
З доданих матеріалів державного виконавця до подання вбачається, що старший державний виконавець надсилав на адресу боржника виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.
Однак, в підтвердження вказаної обставини старшим державним виконавцем не зазначено та не додано жодного доказу про отримання боржником ОСОБА_1 повідомлення про явку до державного виконавця у визначену ним дату.
У ході виконання виконавчого провадження не було здійснено жодного виходу державного виконавця за адресою місця реєстрації/перебування боржника.
Окрім того, суд констатує, що в матеріалах даного подання відсутній доказ про отримання ОСОБА_1 постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, що викликає у суду сумніви щодо обізнаності боржника про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що подання державного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білаш Євгенія Геннадійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи - боржника без вилученням паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено 13 лютого 2023 року.

Суддя Суворовського
районного суду м. Одеси: І.О. Кремер