У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2023 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОБРИЙ КОШИК про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Геріха М.А. звернулась до суду з указаною позовною заявою. Позовну заяву подано через систему Електронний суд.

Позовна заява ОСОБА_1 не може бути прийнята судом, оскільки вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Позивач у прохальній частині позову просить суд:

1)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРИЙ КОШИК» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 43459,54 грн.

2)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРИЙ КОШИК» на її користь компенсацію за затримку заробітної плати у розмірі 1265,33 грн. ;

3)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРИЙ КОШИК» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 24062,90 грн.;

4)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРИЙ КОШИК» на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

5)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРИЙ КОШИК» на її користь понесені судові витрати;

6)витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОБРИЙ КОШИК» наказ про прийняття на роботу та письмовий розрахунок нарахованої суми при звільненні ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено чотири позовні вимоги майнового характеру.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за вимогами про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та компенсації зазатримку заробітної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпПУ, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 містяться висновки щодо правової природи середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визначеного статтею 117 КЗпП України.

Зокрема, на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, не поширюється та застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди не може бути віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачується.

Відтак, за вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди має бути сплачено судовий збір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає позовні вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом або договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Прохальна частина позовної заяви ОСОБА_1 містить вимогу про витребування доказів від відповідача, що не є позовною вимогою у розумінні норм ЦПК України.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Ч. 2 ст. 182 ЦПК України, визначено, що заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому, позивачеві необхідно:

- сплатити судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та за вимогу про стягнення моральної шкоди та долучити до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору;

- викласти клопотання про витребування доказів окремо у письмовому вигляді;

- викласти позовні вимоги з урахуванням ст. 175 та 182 ЦПК України;

З урахуванням вищевикладеного, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОБРИЙ КОШИК про стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважаться неподаною таповертається позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Морозов