Справа № 570/3806/22
Номер провадження 2/570/238/2023
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Остапчук Л.В., перевіривши виконання вимог статей 175 і 177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном,

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла вказана позовна заява.

При підготовці позовної заяви допущені такі недоліки, що позбавляють суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її, розглянути та винести рішення.

Зокрема, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 176, 177 ЦПК України.

Так, у відповідності до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено десять позовних вимог як майнового, так і немайнового характеру. При цьому у позовній заяві в обґрунтування ціни позову позивачка ОСОБА_1 зазначила, що ціна позову визначається вартістю майна, яке переходить у приватну власність позивача в порядку поділу спільного майна подружжя і складається із половини вартості житлового будинку літ."А-1", незавершеного будівництва, в АДРЕСА_1 , - 2165940,00 грн., половини вартості земельної ділянки в АДРЕСА_1 , - 127435,00 грн. та половина суми вартості квартири АДРЕСА_2 - 541000,00 грн. А всього ціна позову визначена в сумі 2834375,00 грн. Попри це із таким твердженням позивачки погодитися не можна, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а п.п.9, 10 ч.1 вказаної статті передбачають, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином при обрахуванні ціни позову слід враховувати дійсну вартість всього нерухомого майна, а не його половини, як це вказує позивачка у позовній заяві.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Доказів того, що позивачка звільнена від сплати судового збору суду не надано, а при подачі позовної заяви нею було сплачено судовий збір в сумі 1040,00 грн., що не відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405 грн.); за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн.). Суми судового збору вказані на час подачі позову.

Так, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з вищевикладеного, позивачці необхідно сплатити судовий збір за майнові вимоги, виходячи із вартості майна, у максимальному розмірі 12405 грн., а також за чотири немайнові вимоги по 992,40 грн. за кожну. Таким чином загальна сума судового збору, яка підлягає оплаті становить 12405 + (992,40*4) = 16374,60 грн.

Одночасно із позовною заявою позивачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зменшення розміру судового збору і просить суд зменшити їй розмір судового збору до мінімальної межі ставки 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і фактично просить обмежитись уже сплаченим розміром судового збору в сумі 1040,00 грн. Своє клопотання вона мотивує тим, що вона є багатодітною матір`ю і має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на даний час у період воєнного стану вона самостійно забезпечує сім`ю, а сплата судового збору у повному розмірі є надто обтяжуючою для неї, оскільки матеріальний стан сім`ї на даний час є незадовільним, вона є єдиним годувальником, а при несплаті повної суми судового збору вона буде обмежена у доступі до правосуддя.

Попри це, із такими твердженнями позивачки неможливо погодитися, оскільки вона є фізичною особою-підприємцем і до матеріалів справи нею додана довідка із ГУ ДПС у Рівненській області з якої вбачається, що згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, загальна сума її доходу за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2021 року становить 199881,00 грн. Також позивачкою не надано жодних доказів того, що вона на даний час припинила свою підприємницьку діяльність і не отримує від неї доходів, а тому не має можливості сплатити судовий збір у необхідному розмірі.

Крім того, таке клопотання позивачки про зменшення суми судового збору слід розцінювати як зловживання своїми процесуальними правами, оскільки вартість спірного майна є досить значною, позивачка у позовній заяві заявила аж десять позовних вимог і при цьому просить при розгляді справи обмежитись лише мінімальним розміром судового збору.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач виконає зазначені вимоги, то позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачу.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним даної ухвали .

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчук Л.В.