справа № 209/5350/21
провадження№ 2/932/376/22

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульський В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена цивільна справа від Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська на підставі ухвали про направлення справи за підсудністю від 10 січня 2022 року, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 суму в розмірі 20571,59 грн., суму в розмірі 56571,87 та суму судового збору в розмірі 908,00 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову зазначив, що 01 березня 2021 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики про отримання грошових коштів у розмірі 20000 гривень, які ОСОБА_2 зобов`язався повернути у термін до 01 вересня 2021 року.З урахуванням зазначеного, позичальник має сплатити суму боргу, 3% річних від простроченої суми, що становить 149,59 грн., а також компенсувати інфляційні втрати 422 грн.

Крім того, 02.08.2021 року між позивачем та тим самим відповідачем був укладений ще один договір позики в якому, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 55000 гривень та зобов`язався повернути у термін до 01 вересня 2021 року.

З урахуванням зазначеного, позичальник має сплатити суму боргу, 3% річних від простроченої суми, що становить 411,37 грн., а також компенсувати інфляційні втрати 1160,50 грн.

Проте до теперішнього часу відповідач борг не повернув

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01 березня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність 20 000,00 грн.

Кінцевий строк повернення суми позики 01 вересня 2021 року.

12 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики,згідно якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність 55 000,00 грн

Кінцевий строк повернення суми позики 01 вересня 2021 року.

Однак у строк, обумовлений у договорах ОСОБА_2 коштів не повернув.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до статей12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-63цс13) щодо застосування норм права, яка згідно з чинним цивільним процесуальним законодавством має ураховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 1049 ЦК України визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно дост. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.

Мотиви та висновок суду.

Таким чином, наявність підписаного договору відповідачем в матеріалах справи підтверджує факт передання ОСОБА_1 визначеної грошової суми ОСОБА_2 в силу вимог ст. 1047 ЦК України, а також те, що між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов позики.

Свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на дату подання позову до суду позика не повернута.

З наданого позивачем розрахунків вбачається, що нараховані інфляційні витрати та 3% річних за договором позики від 01.03.2021р. в період з 02.09.2021 року по 01.12.2021 року, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача розмір інфляційних втрат та 3% річних у сумі 571,59 грн., також згідно з розрахунків за договором позики від 12.08.2021 р. в період з 02.09.2021 року по 01.12.2021 року,підлягають стягненню з відповідача на користь позивача розмір інфляційних втрат та 3% річних у сумі 1571,87 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що договірні відносини між сторонами по справі мають місце, оригінали договорів позики знаходився у позивача та були надані суду, в судовому порядку не оспорювався, борг відповідачем не повернуто. Таким чином з ОСОБА_2 підлягає примусовому стягненню сума боргу у розмірі 20 571, 59 грн. тасума боргу 56 571, 87 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., який сплачено позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247,258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1049-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу в розмірі 20 571 грн. 59 коп. (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня, п`ятдесят дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу в розмірі 56 571 грн. 87 коп. (П`ятдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня, вісімдесят сім копійок).

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: В.І. Цитульський