РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 572/3878/21

Провадження № 22-ц/4815/198/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Майданіка В. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Штундер Лілії Вікторівни на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року у складі судді Ведяніної Т. О., ухвалене в м. Сарни Рівненської області о 12 годині 50 хвилин, відомості про дату складення повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказував, що

Вони з відповідачкою є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , яка проживає із матір`ю. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року по справі №572/250/17 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2017 року і до повноліття дитини. Вказане вище рішення суду звернуто до виконання: виконавчий лист перебуває у Сарненському відділі державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області. Не заперечуючи свого обов`язку щодо утримання ним неповнолітньої дитини, при цьому вказував, що не має змоги сплачувати аліменти у зазначеній сумі, через що утворився борг, сума якого станом на 28 жовтня 2021 року склала 139 019 грн. 99 коп.. З приводу вказаної заборгованості між сторонами по справі укладено мирову угоду, за умовами якої ОСОБА_1 зобов`язується сплатити заборгованість по аліментах у сумі 97 314 грн. протягом трьох років. Вказував, що є непрацевлаштованим, отримує нестабільний заробіток, розмір якого становить від 8 до 10 тисяч гривень щомісяця, робота є сезонною. Посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки як 14 жовтня 2019 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , від якого народились діти: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За таких обставин розмір аліментів, які стягуються на користь відповідачки за рішенням суду, є для нього надмірним і створює заборгованість з його боку. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області у справі №572/250/17 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2022 року і до повноліття дитини.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року у справі №572/250/17, визначивши їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ст. 192 СК України, яка передбачає можливість зміни судом розміру аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, та обґрунтоване тим, що з часу призначення аліментів на утримання доньки сторін ОСОБА_7 у платника аліментів змінився сімейний стан та народилося ще двоє дітей, яких він зобов`язаний утримувати, а також враховано, що у відповідача наявна значна заборгованість зі сплати аліментів.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи представник ОСОБА_1 адвокат Штундер Лілія Вікторівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що місцевий суд при ухваленні рішення взяв до уваги лише факт народження у її довірителя ще двох дітей від іншого шлюбу, а решту важливих доказів безпідставно відхилив. Додає, що критично оцінена судом боргова розписка на суму 30 000,00 грн., є належним доказом, адже підписи сторін розписки вказані у формі прізвищ. Зауважує, що ці кошти були позичені на оплату операції дитини відповідача, а медичні довідки, які також відхилені судом, містять лікарські призначення, які, безумовно, були придбані з огляду на оперативне втручання та необхідне лікування дітей, що і було підтверджено показаннями допитого в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 . Заперечує висновок суду про те, що діти від іншого шлюбу не проживають разом з відповідачем, та пояснює, що такі твердження спростовані показаннями свідка, матері дітей, яка вказала, що вони проживають разом з чоловіком та дітьми. З наведених міркувань просила зменшити розмір аліментів, що стягуються з її довірителя за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/7 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 січня 2022 року і до повноліття дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 30 січня 2017 року і до повноліття дитини.

Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання, що підтверджено копією виконавчого листа №572/250/17, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 06 березня 2017 року.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Положення вказаної статті містять перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Ними є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 такими обставинами зазначив зміну свого сімейного стану: він одружився та в його новій сім`ї народилося двоє дітей, які потребують утримання та лікування, а тому встановлений судовим рішенням розмір аліментів на дочку ОСОБА_8 став для нього обтяжливим та призводить до накопичення заборгованості.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 2 833 гривні.

Апеляційний суд враховує, що за будь-яких умов розмір аліментів на дочку сторін ОСОБА_8 не повинен бути меншим, ніж 50% від встановленого державою мінімуму 2 833 гривні на місяць.

На підтвердження зміни сімейних обставин, які тягнуть за собою і зміну його матеріальних можливостей, позивачем ОСОБА_1 надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 жовтня 2019 року, із якого встановлено, що вказаного числа між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Чудельської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №5, в якому у позивача народилось двоє дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 17 грудня 2019 року та серії НОМЕР_3 від 08 листопада 2019 року).Батьком цих дітей вказаний позивач ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що діти позивача від другого шлюбу потребують суттєвих витрат на лікування, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки такі витрати належать до додаткових витрат на утримання дитини і їх стягнення відбувається в порядку ст. 185 СК України.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Разом з тим, поруч із самим фактом наявності у позивача двох невонолітніх дітей, окрім спільної з відповідачкою дочки ОСОБА_7 , який був покладений в основу рішенння судом першої інстанції, апеляційний суд бере до уваги обставини необхідності лікування дітей позивача від другого шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтверджуються наявними в матеріалах справи медичними документами, зокрема, копією виписки з амбулаторної картки ОСОБА_3 № 47 від 01.03.2022р., копією виписки з амбулаторної картки ОСОБА_10 № 48 від 01.03.2022р., копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 4271, копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 3444, копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 6093.

Зазначені медичні документи (а.с. 44-49) містять відомості про діагнози дітей, лікарські призначення, періодичні медичні огляди та історію хвороби і її лікування, що суд розцінює з огляду на витрати позивача, пов`язані із цими обставинами, як вагому підставу для зміни розміру аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 в бік його зменшення до 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Покликання апеляційної скарги на наявність боргової розписки як на підтвердження розміру витрат, які несе позивач на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , апеляційним судом оцінюються критично. Так, згідно розписки від 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 отримав у ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 30 000 грн., які зобов`язався повернути до 2023 року. Як видно із розписки, підпис сторін у цьому документі відсутній, а рукописний текст написано однією особою. Окрім того, у розписці не зазначена мета позики, що є вирішальним для оцінки її як доказу розміру понесених витрат на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Що стосується обставин проживання позивача ОСОБА_1 окремо від його дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та дружини ОСОБА_4 , які апелянт спростовує показаннями останньої в судовому засіданні як свідка, то вони для суду не мають вирішального значення з огляду на наступне.

Так, згідно довідок, виданих Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області 26 жовтня 2021 року за №3329 та за №3328 діти не проживають із батьком, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , а проживають із матір`ю по АДРЕСА_2 .

За положеннями сімейного законодавства діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним, а батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Тобто, обставина проживання дитини з одним із батьків має значення лише у випадку пред`явлення позову про стягнення аліментів, адже цим правом законом наділений якраз той з батьків, з ким проживає дитина. В даному випадку спору щодо утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 немає, а тому місце їх проживання разом з батьком чи окремо не є суттєвим для цілей вирішення цього спору.

Оцінюючи обставини справи в сукупності з нормами закону, що регулює спірні правовідносини, беручи до уваги, що дитина сторін є неповнолітньою, а відтак обов`язок батьків по її утриманню до досягнення повноліття є абсолютним, а можливість позивача як батька дитини таку допомогу надавати є доведеною, оскільки він є що є фізично здоровою особою працездатного віку, що не позбавляє його можливості працевлаштуватися таким чином, щоб мати змогу забезпечувати своїх дітей належним чином, та забезпечення поруч із цим достатнього рівня власного життя, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року, до 1/5 частини всіх видів заробітку позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини. На думку суду, такий розмір аліментів з урахуванням принципу рівності обов`язку обох батьків по утриманню дітей забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів, а також їхніх дітей.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Штундер Лілії Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року у справі №572/250/17, визначивши їх у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Майданік В. В.

Боймиструк С. В.