Справа № 450/2565/21 Провадження № 2/450/480/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про (предмет спору з врахування заяви про зміну предмету позову): 1) визнання за позивачем право на 1/3 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах, належного померлій ОСОБА_5 ; 2) внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину, видане 19.03.2019 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим номером 463 на право на 1/4 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах, виданого ОСОБА_3 , шляхом визначення ОСОБА_1 права на 1/3 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах; 3) внесення змін до Свідоцтва про право на спадщину, видане 19.03.2019 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 467 на право на 1/4 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах, виданого ОСОБА_4 , шляхом визначення ОСОБА_1 права на 1/3 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах; 4) внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину, видане 19.03.2019 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 470 на право на 1/4 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах, виданого ОСОБА_2 , шляхом визначення ОСОБА_1 права на 1/3 земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах; 5) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0, 2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579; 6) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 24.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 872 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579, видане ОСОБА_3 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579; 7) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 24.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 876 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579, видане ОСОБА_4 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки площею 0,25га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579; 8) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 24.11.2020р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 880 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579, видане ОСОБА_2 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579; 9) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м.; 10) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 24.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 884 на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м., видане ОСОБА_3 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м.; 11) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 24.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 892 на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м., видане ОСОБА_4 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м.; 12) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 24.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 892 на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м., видане ОСОБА_2 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м.; 13) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки земельної ділянки, площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580; 14) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 25.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 896 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580, видане ОСОБА_3 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580; 15) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 25.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 900 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580, видане ОСОБА_4 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580; 16) внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане 25.11.2020 р. державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. за реєстровим № 904 на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580, видане ОСОБА_2 шляхом визначення ОСОБА_1 1/3 частки земельної ділянки площею 0,2400 га, переданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 28.08.2003 р. приватним нотаріусом, за яким заповіла середню земельну частку (пай) площею 0,61 га дружині позивача - ОСОБА_6 . 28.08.2003 р. ОСОБА_5 подарувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 дружині позивача ОСОБА_6 . Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5 до Пустомитівської державної нотаріальної контори із заявою від 29.08.2005 р. про прийняття спадщини за законом звернулись діти померлого брата позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 29.04.2011 р. рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області задоволено заяву брата позивача ОСОБА_2 про визнання недієздатною їх матір ОСОБА_5 . Суд вирішив, що ОСОБА_5 була недієздатною при житті внаслідок психічної хвороби і в такому стані перебувала в серпні 2003 р. при укладенні договору дарування і складанні заповіту. Протягом розгляду даної справи ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина позивача ОСОБА_6 19.04.2013 р. рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 28.08.2003 р.; договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, від 28.08.2003 р., укладеного маж ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Окрім того у 2012 р. дочка позивача ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спадковому майні, а саме у спірному житловому будинку. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.11.2012 р. позов задоволено, припинено право спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований на земельній ділянці, разом з господарськими спорудами в цілому та визнано право власності кожного зі спадкоємців ОСОБА_6 на 1/5 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Верховного суду від 05.09.2018 р. постанову апеляційного суду Львівської області від 24.05.2018 р., якою скасоване оскаржуване рішення Пустомитівського районного суду від 16.11.2012 р. залишено без змін. 20.11.2018 р ухвалою Львівського апеляційного суду у справі № 1316/2844/12 задоволено заяву представника відповідача про відмову від апеляційного оскарження. Позивач після смерті спадкодавця 2005р. не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема щодо спірного житлового будинку та земельної ділянки, у зв`язку з тим, що на той час у 2005 р. ані заповіт, ані договір дарування не були визнані судом недійсними, а відтак вважав, що дане майно перейшло на праві власності до його дружини. Зазначає, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини із поважних причин. Таким чином, вказує, що після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку. Оскільки спадкодавець не склала заповіт, то її діти ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вправі прийняти спадщину після її смерті порівну. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 25.11.2020 р. проведено державну реєстрацію права власності по 1/4 частці спірного будинку та земельної ділянки на підставі свідоцтв про право на спадщину, видані 24.11.2020 р. Пустомитівською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 25.11.2020 р. право власності на 1/2 частку спірного будинку та земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.11.2020 р. Недійсність правочинів (договору дарування та заповіту) стало підставою для звернення позивача 05.02.2021 р. із заявою до Пустомитівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 завідувач Пустомитівської державної нотаріальної контори надав відповідь, у якій повідомив, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, а тому він вправі звернутись до суду з питань надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки після смерті матері минуло більше 15 років, тому вважає, що єдиним способом захисту своїх прав є звернення до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. На підставі викладеного просить позовні вимоги задоволити.

Представником відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 адвокатом Дяків В.Б. подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві вказав, що спадщина ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно імперативного припису ч. 1 ст. 1270 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, оскільки позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав, то він вважається таким, що не прийняв її. А відтак позовні вимога позивача є безпідставними та необгрунтованими, і в їх задоволенні слід відмовити. Окрім того, вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, оскільки являються дітьми її сина (рідного брата позивача) ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.06.1999 р. позивача було визнано винним та засуджено по ст.104 КК України в редакції 1960 року. Відповідно до даного вироку позивача засуджено за те, що він своїми діями, а саме: 01.08.1998 р. наніс удар сапкою в голову ОСОБА_8 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови, внаслідок чого останній помер в лікарні, позбавивши життя спадкоємця ОСОБА_5 . Згідно з ч.1 ст.1224 ЦК України визначено, що не мають право на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або винили замах на їхнє життя. Враховуючи дану обставину вказує, що позивач не має права на спадкування згідно ч. 1 ст. 1224 ЦК України. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідачів ОСОБА_9 подано письмові пояснення, в яких звернув увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду від 21.04.2021 р. у справі № 332/3923/18, згідно із якою визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливе у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, при цьому у разі, якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав на адресу суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідачі та представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

01.07.2021 року запити, щодо доступу до персональних даних; 23.07.2021 року відповіді на запити; 23.07.2021 року ухвала про залишення позовної заяви без руху; 09.08.2021 року заява про усунення недоліків; 10.08.2021 року ухвала про відкриття провадження у справі; 23.10.2021 року заява про забезпечення позову; 25.10.2021 року ухвала за результатами розгляду заяви про забезпечення позову: 14.12.2021 року відзив на позовну заяву; 16.12.2021 року ухвала про витребування доказів; 03.02.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності; 03.02.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи;10.03.2022 року копія спадкової справи; 14.03.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 11.04.2022 року клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи; 14.04.2022 року заява позивача про зміну предмету позову; 17.05.2022 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 18.05.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 07.06.2022 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 07.06.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 16.09.2022 року заява про зміну предмету позову; 16.09.2022 року протокольною ухвалою прийнято заяву про зміну предмету позову; 17.10.2022 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 17.10.2022 року ухвала про відкладення розгляду справи; 25.11.2022 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності; 25.11.2022 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 07.12.2022 року письмові пояснення представника відповідачів; 13.01.2023 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_5 , окрім іншого, набула право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах, що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія ЛВ № 0187486 виданого 14.12.2018 року на підставі рішення Пустомитівської РДА Львівської області від 16.05.1997 року № 253; право власності на земельну ділянку площею 0, 4988 га, розташовану на території с. Сокільники, Сокільницької сільської ради, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в ведення особистого підсобного господарства, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 027838 виданого на підставі рішення Сокільницької сільської ради від 28.09.1994 року; житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1282353 від 19.08.2003 року.

Спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 22.03.2005 року.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина після смерті останньої.

28.08.2003 року ОСОБА_5 скала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісеєвою О.Я. в якому зроблено розпорядження: середню земельну частку (пай) площею 0,61 га, належну їй на підставі сертифікату на право приватної власності на землю, серії ЛВ № 1385, яка розміщена на території с. Сокільники Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, належну їй на праві власності заповіла ОСОБА_6 .

Як вбачається з Договору дарування житлового будинку з земельною ділянкою, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісеєвою О.Я. 28.08.2003 року., зареєстрованого в реєстрі за № 2098, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 належний ОСОБА_5 житловий будинок та земельну ділянку площею 0,4988 га, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з двох житлових кімнат житловою площею 26,9 кв.м. та кухні, загальною площею 74,9 кв.м.

29.04.2011 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області задоволено заяву ОСОБА_2 та визнано ОСОБА_5 недієздатною при житті внаслідок психічної хвороби. В такому хворобливому стані вона знаходилась і в серпні 2003 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 09.12.2013 року рішення Пустомитівського районного суду від 29.04.2011 р. скасовано, та ухвалено нове рішення, яким було відмовлено у задоволенні заяви позивача про визнання недієздатною ОСОБА_5

19.04.2013 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 28.08.2003 р. та договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 28.08.2003 р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.11.2012 р. у справі № 1316/2844/12 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання права власності, встановлення часток в порядку спадкування, позов задоволено. Припинено право спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований на земельній ділянці, разом з господарськими спорудами і цілому та визнано право власності кожного зі спадкоємців ОСОБА_6 на 1/5 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20.11.2018 р. у справі № 1316/2844/12 встановлено, що постановою Верховного суду від 05.09.2018 р. постанову апеляційного суду Львівської області від 24.05.2018 р., якою скасоване оскаржуване рішення Пустомитівського районного суду від 16.11.2012 р., залишено без змін.

Вказаною ухвалою заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_13 про відмову від апеляційної скарги задоволено. Закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_13 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання права власності, встановлення часток в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено, що заповіт спадкодавця ОСОБА_5 , рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області визнано недійсним, тому спадкування після смерті ОСОБА_5 , здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_14 , тобто спадкоємцем першої черги, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03.02.2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 , є сином ОСОБА_14 , тобто спадкоємцем першої черги.

Також спадкоємцем першої черги був ОСОБА_8 , син спадкодавця, однак такий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом встановлено, що дітьми ОСОБА_8 , є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто онуками ОСОБА_14 , та спадкоємцями до майна померлої у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа 22.08.2005 року № 491/05, на підставі заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини за законом.

07.09.2005 року до Пустомитівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки № 2898 від 11.08.2005 р., виданої виконкомом Сокільницької сільської ради ОСОБА_2 , дійсно постійно прописаний та проживає по АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 до дня смерті була прописана за адресою: АДРЕСА_1 .

19.03.2019 р. ОСОБА_3 Пустомитівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку права на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах.

19.03.2019 р. ОСОБА_4 Пустомитівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку права на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах.

19.03.2019 р. ОСОБА_2 Пустомитівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку права на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства СС «Сокільники» розміром 0,61 в умовних кадастрових гектарах.

24.11.2020 р. ОСОБА_3 Пустомитівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579.

24.11.2020 р. ОСОБА_4 Пустомитівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579.

24.11.2020 р. ОСОБА_2 Пустомитівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1579.

24.11.2020 р. Пустомитівською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 74,9 кв.м., ОСОБА_3 на 1/4 частку, ОСОБА_4 на 1/4 частки, ОСОБА_2 на 1/2 частки.

24.11.2020 р. Пустомитівською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,2400 га, передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, кадастровий номер :01:006:1580, ОСОБА_3 на 1/4 частку, ОСОБА_4 на 1/4 частки, ОСОБА_2 на 1/2 частки.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Пустомитівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 . У заяві зазначено, що на день смерті матері залишилось спадкове майно: будинок АДРЕСА_1 .

Листом вих. № 66/02-14 від 22.02.2021 р. Пустомитівська державна нотаріальна контора у відповідь на заяву про прийняття спадщини повідомила, що згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. Для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 09.02.2021 р. до нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини, доказів постійного проживання з спадкодавцем на день його смерті не надано, у спадковій справі документальні відомості про це відсутні. Вказано, що особа має право звернутись до суду з питань надання додаткового строку для прийняття спадщини та за захистом своїх спадкових прав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У частині першій статті 1269, частині першій статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Верховний суд у постанові 21.04.2021 року у справі № 332/3923/18 підтвердив правову позицію що у разі, якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом, зокрема вказавши, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15.

За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку можливе у випадку, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, при цьому у разі, якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 не проживав постійно разом із спадкодавцем, що виключає можливість прийняття ним спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця 21.03.2005 року, позивач звернувся до нотаріуса лише 09 лютого 2021 року, тобто, більш ніж через 16 років з часу відкриття спадщини.

Окрім того в листі Пустомитівської державної нотаріальної контори від 22.02.2021 року адресованому ОСОБА_1 , вказано, що він вправі звернутися до суду з питань надання йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини із поважних причин, однак позивач не звертався до суду із позовом про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини в порядку, передбаченому ст.1272 ЦК України.

Із врахуванням викладеного, встановлено, що позивач ОСОБА_1 в силу приписів ст.1270 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщини після смерті матері ОСОБА_5 .

Доводи позивача зводяться до того, що він після смерті спадкодавця 21.03.2005 р. не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема щодо спірного житлового будинку та земельної ділянки, у зв`язку з тим, що на той час у 2005 р. ані заповіт, ані договір дарування не були визнані судом недійсними, а відтак вважав, що дане майно перейшло на праві власності до його дружини, а тому вважає, що пропустив шестимісячний строк з поважних причин. Окрім того, 19.04.2013 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 28.08.2003 р.; договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, від 28.08.2003 р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Судовий спір щодо спірного житлового будинку завершився після прийняття 20.11.2018 р. ухвали Львівського апеляційного суду у справі № 1316/2844/12, якою задоволено заяву представника відповідача про відмову від апеляційного оскарження.

Однак вказані покликання позивача, судом відхиляються, оскільки такі не спростовують той факт, що позивач вважається таким, що не прийняв спадщини після смерті матері та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 09 лютого 2021 року.

Натомість відповідачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спадкоємці майна ОСОБА_5 , своєчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, подали необхідні документи та отримали свідоцтва про прийняття спадщини.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_15 , слід відмовити.

Щодо покликання представника відповідача, як на одну з підстав для відмови в позові, що позивач був засуджений вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.06.1999 р. за те, що він позбавив життя спадкоємця ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , та застосування до даних правовідносин ст. 1224 ЦК України, суд зазначає наступне :

відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.06.1999 року, ОСОБА_1 засуджено за ст. 104 КК України 1960 року до покарання у виді 1 року виправних робіт.

Стаття 104 КК України 1960 року передбачала кримінальну відповідальність за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.06.1999 року, встановлено, що ОСОБА_1 01.08.1998 року наніс удар сапкою в голову ОСОБА_8 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови, внаслідок чого останній помер в лікарні. Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 здійснював свій захист без умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 , але вчинив такий захист, що не відповідав небезпеці посягання, а тому дії ОСОБА_1 , перекваліфікована на ст. 104 КК України 1960 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 був сином спадкодавця ОСОБА_14 .

Проаналізувавши вирок суду за яким позивача було засуджено, судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями позбавив життя ОСОБА_8 , не умисно, тому відсутні підстави для застосування до даних правовідносин ст. 1224 КК України.

Щодо позовних вимог про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину видане спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд зазначає наступне :

відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК України, на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що спадкоємцям майна померлої ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , державний нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори правомірно видано свідоцтва про право на спадщину.

Крім того з врахуванням того, що в задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_15 , відмовлено, суд вважає, що позовні вимоги про внесення змін до виданих свідоцтв про право на спадщину, є похідними від позовних вимог про визнання права власності, тому позовні вимоги в частині внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, також задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 .

Відповідач : ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 16.01.2023 року.

СуддяН. Б. Добош