Справа №297/3816/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІРА О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 червня 2006 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, актовий запис №81, та визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося. За час шлюбу в них народилося двоє дітей, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Декілька разів дружина покидала його з дітьми на декілька днів, а то і на тиждень, два, однак знову поверталася у сім`ю, не пояснюючи причини такого. У жовтні 2022 року, без будь-яких пояснень дружина покинула його з дітьми, і відтоді до дітей взагалі не навідується, і із того часу вони проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Діти проживають разом з ним. З ним їм добре, зручно, комфортно та цікаво. Проживання разом з ним повністю відповідає інтересам дітей. Просив шлюб укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_2 розірвати та визначити місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 16 січня 2023 року, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 22).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 16.01.2023, згідно якої просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнає, просила позов задоволити, підтвердила, що примирення між нею та позивачем є неможливим. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей визнає, підтверджує, що діти проживають разом з батьком, який дбає та піклується про них (а.с. 23).

Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи від нього не надходило (а.с. 29).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2006 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, актовий запис №81, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 червня 2006 року (а.с.10).

Як встановлено з матеріалів справи, спільне сімейне життя у сторін не склалося, вони проживають окремо, примирення між ними є неможливим, і подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу та стверджує, що примирення між нею та чоловіком неможливе (а.с. 23).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, за час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29 березня 2007 року, та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14 липня 2020 року (а.с. 15-16).

Так, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із ним буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю.

Якщо батьки дитини проживають окремо одне від одного, то дитина належить до сім`ї того з батьків, з яким вона проживає.

Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20, яка стосувалася розподілу майна між колишнім подружжям.

Разом з тим, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_2 , згідно заяви від 16 січня 2023 року, позовні вимоги позивача визнала та підтвердила, що діти проживають разом з батьком, який дбає про та піклується про них (а.с. 23).

Так, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , у зв`язку з визнанням відповідачкою позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 160, 161 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007, ст. ст. 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України,-

рішив:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований 17 червня 2006 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського райуправління юстиції Закарпатської області, актовий запис №81, - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр ФЕЙІР