Провадження № 2/522/309/23
УХВАЛА

16 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОРІОН» - адвоката Байдеріна О.А. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон», державного реєстратора Виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області Голубенко Аліни Вікторівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору про відступлення прав вимог та договору купівлі-продажу прав вимоги недійсним, визнання протиправним та скасування запису про набуття прав кредитора та іпотекодержателя, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права власності та їх обтяжень та поновлення запису про право власності.

23 грудня 2022 року на адресу суду надійшов відзив ТОВ «ФК «ОРІОН» на вказану вище позовну заяву, у п. 6.2. якого відповідачем надано попередній ( орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 гривень, на підтвердження чого останнім надано засвідчену копію укладеного між ТОВ «ФК «ОРІОН» та АО «СІ.ЕЛ.ЕС» договору № 11/1 від 02.11.2022 року.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 31 січня 2023 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОРІОН» - адвокат Байдеріна О.А. надав суду письмову заяву, в якій просить суд забезпечити витрати на професійну правничу допомогу відповідача ТОВ «ФК «ОРІОН», зокрема зобов`язати позивача ОСОБА_1 протягом десяти календарних днів з моменту постановлення відповідної ухвали, у якості забезпечення витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ОРІОН», внести на депозитарний рахунок Приморського районного суду м. Одеси грошову суму у розмірі 15 0000 гривень. В обгрунтування вказаної заяви представник відповідача вказує на існування сумнівів, підтверджених доказами, щодо можливості позивача ОСОБА_1 відшкодувати понесені відповідачем судові витрати у випадку відмови у задоволенні позову.

20 лютого 2023 року від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Оріон» -адвоката Байдеріна О.А. через канцелярію суду надійшли доповнення до заяви про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, до яких були надані копія платіжного доручення ТОВ «ФК «ОРІОН» № 460 від 17.02.2023 року про оплату вартості гонорару на користь Адвокатського об`єднання «СІ.ЕЛ.ЕС» за договором № 11/1 від 02.11.2022 року; засвідчена роздруківка з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо ВП № 70711971, в якій боржником зазначено ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «ФК «Оріон», станом на 03.02.2023 та 20.02.2023 та засвідчені роздруківки з Єдиного реєстру боржників (щодо боржника ОСОБА_1 за даними виконавчого провадження № 70711971) станом на 03.02.2023 та 20.02.2023 року.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 16 березня 2023 року представник відповідача підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення вказаної заяви заперечував, вважає її безпідставною та необгрунтованою, оскільки позивач не має можливості сплатити такі кошти.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши доводи, викладені у заяві та вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 135 ЦПК України визначено, що суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Суд виходить з того, що умови, за яких можуть бути забезпечені судові витрати, передбачені в абз. 2-3 ч. 4 ст. 135 ЦПК України, є альтернативними з огляду на зазначення законодавцем між ними сполучника «або», тому доведення стороною існування хоча б одної з умов може бути підставою для задоволення заяви відповідача.

Згідно з ч. 5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141цьогоКодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Так, судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебували, окрім зазначеної, інші судові справи, зокрема справи № 522/21745/19, № 522/5351/20, 522/21240/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ОРІОН», за результатами розгляду яких суд ухвалював рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних заяв.

Представник відповідача у поданій ним заяві також зазначає, що позивач не здатен відшкодувати судові витрати ТОВ «ФК «ОРІОН» і своєю поведінкою завдає ще більшої шкоди. Зокрема, ОСОБА_1 знає та отримував рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2010 року, на зміст якого посилається у позовній заяві, однак вказане рішення не виконував свідомо. Окрім того, надавав в оренду спірну квартиру, при цьому, ухиляючись від сплати податків та виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 26.03.2008 року.

Також ОСОБА_1 є боржником ТОВ «ФК «ОРІОН», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру боржників та відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, роздруківки з яких представником відповідача надано разом із доповненнями до заяви про забезпечення витрат на правову допомогу від 20.02.2023 року.

Окрім того, ОСОБА_1 має документально підтверджений борг перед ТОВ «ФК «ОРІОН» за понесені останнім судові витрати у розмірі 10 000,00 грн. у справі № 522/5351/20, що доводиться постановою Одеського апеляційного суду від 14.04.2022 року і які позивачем сплачені не були.

У зв`язку з вищевикладеним у суду є підстави вважати, що даний позов має ознаки зловживання правом на звернення до суду, а у випадку залишення позову без розгляду чи відмови у задоволенні позову позивач не буде мати достатньої матеріальної можливості відшкодувати відповідачу витрати на професійну допомогу, що особисто представником позивача ствердилось під час вирішення даного клопотання.

Щодо розміру забезпечення судових витрат, суд виходить з того, що попередньо визначена сума судових витрат є обґрунтована.

Попередньо визначена сума судових витрат відповідача ТОВ «ФК «ОРІОН» на правову допомогу у розмірі 30000 грн., які надаються по даній справі, є співмірною та реальною (ч. 5 ст. 135, ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. по справі №753/1203/18 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Згідно позиції Верховного Суду, зокрема, викладеній у постанові від 02 червня 2020 року у справі № 707/396/17, відповідач повинен документально обґрунтувати склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, щодо забезпечення яких звертається до суду. Такими документами можуть бути договір про надання правової допомоги, додаткова угода до договору, детальний опис робіт та наданих послуг. Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим часом, а також ціною позову або значенням справи для сторони.

На підтвердження складу та розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача ТОВ «ФК «ОРІОН» разом із відзивом на позовну заяву надано ордер серії ВЕ № 1211538 від 14.12.2022 року на ім`я ОСОБА_2 , договір № 11/1 про надання професійної правничої (правової ) допомоги від 02.11.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон» та Адвокатським об`єднанням «СІ.ЕЛ.ЕС», в п. 4 якого вказано, що гонорар за виконання доручення. Визначеного в. п. 2 Договору, становить 30 000 грн. та разом із доповненнями до заяви про забезпечення витрат на правничу допомогу від 20.02.2023 року надано платіжне доручення ТОВ «ФК «ОРІОН» № 460 від 17.02.2023 року про оплату вартості гонорару у розмірі 30 000 грн. на користь Адвокатського об`єднання «СІ.ЕЛ.ЕС» за договором № 11/1 від 02.11.2022 року

При цьому суд наголошує на тому, що відповідача просить забезпечити судові витрати не в повному обсязі, а лише на 50%, тобто у розмірі 15 000 грн., що відповідає засадами пропорційності, адекватності та балансу інтересів учасників спору.

З урахуванням доказів, наданих представником відповідача на підтвердження своїх вимог, з`ясувавши обсяг позовних вимог, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 135, 137, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОРІОН» - адвоката Байдеріна О.А. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 протягом десяти календарних днів з моменту вказаної ухвали, у якості забезпечення витрат на професійну правничу допомогу відповідача по справі № 522/12498/22 ТОВ «ФК «ОРІОН», внести на депозитарний рахунок Приморського районного суду м. Одеси ( Отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26302945, Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, МФО: 820172, № рахунку: UA0005435) грошову суму у розмірі 15 0000 гривень.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.6ст.135 ЦПК України, у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов в частині вимог до нього без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та, у відповідності до ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складено та підписано24.03.2023 року

Суддя В.В. Косіцина