ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 389/1539/21

провадження № 22-ц/4809/110/23

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Савельєвої О.В. від 02 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», в якому просив визнати недійсними, такими, що не є дозволеними користувачем, транзакції з переказу грошових коштів, що були здійснені в період з 12.14 год. до 12.16 год. 01.03.2021 з карткового рахунку № НОМЕР_1 на суму 50 721 грн. та зобов`язати АТ «Універсал Банк» відновити залишок коштів на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Універсал Банк» на його ім`я до стану, в якому він перебував на 00.00 год. 01.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є клієнтом АТ «Універсал Банк» (Монобанк) та користувачем кредитної картки № НОМЕР_1 . За весь час користування цієї карткою він добросовісно виконував свої зобов`язання з погашення кредитного ліміту, жодного разу не допускав прострочки, ніколи нікому не передавав як саму кредитну карту, так і пін-код від неї. Доступ до даної кредитної карти забезпечувався за допомогою фінансового номеру телефонного оператора Водафон Україна - НОМЕР_2 . 01.03.2021 у нього перестав працювати мобільний телефон з номером НОМЕР_2 , а саме був відсутній зв`язок. Виявивши дану проблему, він одразу звернувся до найближчого відділення Водафон Україна, де дізнався, що його номер телефону йому більше не належить, оскільки сім-картка з таким номером видана іншій особі. Після цього він одразу зателефонував в Монобанк на гарячу лінію та повідомив про всі події, вказавши, що невідома особа отримала сім-картку з номером його телефону. Оператор в свою чергу повідомив, що з його рахунку 01.03.2021 були зняті грошові кошти на загальну суму 50 721 грн. та запропонував звернутися до відділення банку та до поліції. 03.03.2021 він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Управління протидії кіберзлочинам в Дніпроперовській області, яка була перенаправлена до Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та отримана цим відділом поліції 04.03.2021. На підставі його заяви слідчим Індустріального ВП 04.03.2021 внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №000026 за фактом таємного викрадення чужого майна.

З роздруківки руху грошових коштів за своїм рахунком йому стало відомо про те, що 01.03.2021 о 12.14 год. на невідому йому карту шахраї трьома транзакціями перерахували грошові кошти в сумі 14 529 грн. 18 коп., 14 560 грн., 14 560 грн., а 01.03.2021 о 12.16 год. - в сумі 7 072 грн. На вказані банківські операції він згоди не давав та не доручав банку їх здійснювати, до цих операцій жодного відношення не має та вважає, що вони були проведені невідомими особами, які отримали доступ до його рахунку незаконним способом. Він 07.04.2021 звернувся з листом до АТ «Універсал Банк», в якому детально повідомив про події, які сталися, проте з банку йому надійшла відповідь з роз`ясненнями правил користування банківськими послугами та пропозицією самостійно погасити суму заборгованості до певного строку.

Посилаючись на те, що жодних розпоряджень банку про перерахування кредитних коштів він не надавав, жодної інформації, яка могла б призвести до списання відповідачем коштів нікому не розголошував, тому в порядку захисту прав споживачів фінансових послуг позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року позов задоволено.

Визнано недійсними, такими, що не є дозволеними користувачем, транзакції з переказу грошових коштів, що були здійснені в період з 12.14 год. до 12.16 год. 01.03.2021 з карткового рахунку № НОМЕР_1 на суму 50 721 (п`ятдесят тисяч сімсот двадцять одна) грн.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» відновити залишок коштів на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Акціонерному товаристві «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 до стану, в якому він перебував на 00.00 год. 01.03.2021.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту його представника, у розмірі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 27.07.2018 між позивачем та АТ «Універсал Банк» укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» шляхом підписання анкети-заяви, відповідно до умов якого кожна зі сторін взяла на себе права та обов`язки, передбачені всіма частинами договору, в тому числі і Умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно з Умовами Банк зобов`язаний заблокувати платіжну картку та інші способи доступу до грошей Клієнта, в даному випадку позивача, лише після того, як Банк отримає від Клієнта відповідне звернення. Позивач звернувся до Банку вже після того, як дізнався про втрату фінансового номеру телефону, при цьому втрата сталася з його вини, що і було ним підтверджено під час звернення до служби підтримки Банку. Зокрема позивач повідомив, що він називав невстановленим особам, які видали себе за співробітників оператора стільникового зв`язку Водафон Україна, контрольні паролі (цифри), після чого у нього було заблоковано карту мобільного зв`язку та він був відключений від мережі даного оператора зв`язку. При цьому позивач спочатку не надав жодного значення цьому відключенню, про що сам і зазначив у зверненні в службу підтримки. Позивач звернувся до Банку вже після втрати свого фінансового номеру телефону та звернення до представників Водафон Україна, тобто через значний проміжок часу після подій, які мали викликати у нього хоч якість підозри, а саме 01.03.2021 о 14.49 год., в той час коли списання коштів відбулося 01.03.2021 між 12.14 год та 12.17 год. Після звернення позивача Банк відповідно до Умов заблокував платіжні картки та інші доступи до грошей позивача.

Також вказав, що ідентифікація та доступ до рахунку позивача була виконана через мобільний додаток шляхом ідентифікації Клієнта, а саме доступ до мобільного додатку був здійснений о 12.05 год. за допомогою мобільного номеру НОМЕР_2 , який був втрачений позивачем та Пін-кодом, який він самостійно передав невстановленим особам по телефону. Банк не має можливості перевіряти втрату Клієнтами їх фінансових номерів мобільних телефонів, а тому, здійснивши авторизацію відповідно до Умов та Договору за допомогою фінансового мобільного номеру телефону, невстановлені особи були ідентифіковані як Клієнти, що зобов`язувало Банк надати всі передбачені послуги, оскільки будь-які розпорядження коштами вважалися такими, що надаються Клієнтом. Банк не може нести відповідальності за дії невстановлених осіб, оскільки останні внаслідок втрати позивачем з його вини фінансового номеру телефону були ідентифіковані як Клієнти Банку. Зазначене також свідчить про те, що АТ «Універсал Банк» не може бути відповідачем у справі, оскільки він не вчиняв жодних незаконних дій стосовно позивача і не може нести відповідальність за незаконні дії інших осіб.

Крім того, банк зазначив, що позивачем не надано жодного документу на підтвердження виконання та оплати наданої йому правової допомоги, у зв`язку з розглядом даної справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.07.2018 між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» шляхом підписання анкети-заяви укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого Банк відкрив на ім`я позивача поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривнях та видав кредитну картку № НОМЕР_1 . Фінансовий (контактний) номер, закріплений за позивачем, НОМЕР_2 .

Відповідно до п.2.4 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору.

З виписки про рух коштів по картці вбачається, що з 12:14:07 год. до 12:16:10 год. 01.03.2021 по картковому рахунку позивача здійснено чотири транзакції з перерахування коштів на карту № НОМЕР_4 на загальну суму 50 721 грн. 18 коп., а саме: о 12:14:07 год. в сумі 14 529 грн. 18 коп., о 12:14:23 год. - 14 560 грн., о 12:14:50 год. - 14 560 грн., о 12:16:10 год. - 7 072 грн.

Згідно з довідкою, наданою АТ «Універсал Банк» 06.07.2021, ОСОБА_1 звернувся до служби підтримки Монобанк 01.03.2021 о 14:49:25 год. із заявою про вчинення щодо нього шахрайських дій. На підставі вказаної заяви картка позивача була заблокована в цілях безпеки.

З дослідженого судом аудіозапису вбачається, що позивач зателефонував на службу підтримки Монобанк та повідомив, що на його номер телефону НОМЕР_2 з телефону НОМЕР_5 об 11.50 год. зателефонувала співробітник оператора стільникового зв`язку ОСОБА_2 , спочатку вона розповідала про тарифний план, потім сказала, що вони можуть його змінити і для цього необхідно продиктувати 5 цифр, які будуть зазначені у повідомленні. Надалі від ОСОБА_2 йому прийшло смс-повідомлення і він продиктував вказані у ньому цифри. Потім у нього попросили назвати 4 цифри, які будуть використовуватися ним як пін-код для підтвердження зміни тарифного плану Водафон, на що він назвав вільні цифри, які спали йому на думку. Після цього його сім-картка ІНФОРМАЦІЯ_1 перестала працювати та зникла мережа зв`язку. Спочатку він не звернув уваги, але потім пішов до відділення Водафон, де йому сказали, що це можуть бути шахраї. На запитання оператора позивач повідомив, що на даний час його фінансовий номер не активний, дані по карті ОСОБА_3 , пін-код до неї, строк дії, CVV-код ніде не вводив та нікому не повідомляв, під час телефонної розмови зі співробітником ОСОБА_2 нічого на телефоні не натискав, переживає, що шахраї можуть якимось чином через додаток ОСОБА_3 заволодіти його коштами. Оператор повідомила, що дійсно о 12.14 год. з його карти ІНФОРМАЦІЯ_2 було здійснено чотири операції по переводу коштів на карту іншого банку окремими сумами: 14 529 грн. 18 коп., 14 560 грн., 14 560 грн., 7 072 грн., на даний час його карту заблоковано, роз`яснила порядок зміни фінансового номеру телефону та перевипуску кредитної карти, а також повідомила, що відмінити ці операції неможливо, йому необхідно буде здійснювати погашення кредиту, оскільки перевід коштів на карту іншого банку було здійснено за допомогою додатка Монобанк. Також рекомендувала звернутися до правоохоронних органів за фактом шахрайських дій, грошові кошти можуть бути компенсовані тільки шахраями за рішенням суду.

За заявою позивача щодо заволодіння 01.03.2021 невстановленою особою його грошовими коштами до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2021 за № 0000026 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.190 КК України. Орган досудового розслідування - сектор дізнання ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Наразі досудове розслідування триває, особа, яка скоїла вказане кримінальне правопорушення, не встановлена.

08.04.2021 позивач звернувся до АТ «Універсал Банк» (Монобанк) з листом від 07.04.2021, в якому повідомив обставини незаконного зняття готівкових коштів на загальну суму 50 721 грн. 18 коп. з його карткового рахунку, яке відбулося з 12:14:07 год. до 12:16:10 год. 01.03.2021, та просив відновити баланс на його рахунку до стану, в якому він існував на момент зняття. При цьому, позивач стверджував, що дозвіл на проведення таких банківських операцій він не надавав та не доручав банку їх здійснювати, свою кредитну картку та Пін-код до неї нікому не передавав.

Листом від 14.05.2021 АТ «Універсал Банк» у відповідь на звернення позивача повідомило, що проведенню списань, зазначених у його листі, передував успішний вхід в його мобільний додаток за коректно введеним Пін-кодом. При цьому, відповідно до п.6.2.8 Договору позивач зобов`язався зберігати Пін-код, коди доступу, аутентифікаційні дані в таємниці та ні за яких обставин не повідомляти їх третім особам. Рекомендовано внести суму заборгованості, чекати закінчення досудового розслідування та судового рішення по даному факту.

З наданої суду інформації від ПрАТ «ВФ Україна» від 22.06.2022 вбачається, що 01.03.2021 за № НОМЕР_2 було дві заміни сім-карти - об 11.54 телефонували з № НОМЕР_2 - в 11.57 здійснена заміна сім-карти, для ідентифікації абоненту на № НОМЕР_2 було відправлено код-підтвердження, який він назвав оператору; - о 14.54 заміна сім-карти в магазині АДРЕСА_1 .

Встановивши дані обставини справи та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти були списані з рахунку позивача за ініціативою не встановлених осіб, у зв`язку з наданням відповідачем дозволу на здійснення такої операції.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

За змістом ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Частиною 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що уразі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 , емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку.

Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення визначено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі N 6-71цс15 та неодноразово підтверджені Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 січня 2018 року у справі N 202/10128/14-ц (провадження N 61-1856св17), від 18 квітня 2018 року у справі N 190/926/16-ц (провадження N 61-6470св18), від 20 червня 2018 року у справі N 320/1169/16-ц (провадження N 61-9855св18), від 22 листопада 2018 року у справі N 712/2283/16-ц (провадження 61-11291св18), від 05 грудня 2018 року у справі N 754/15020/15-ц (провадження N 61-22283св18), від 17 липня 2019 року у справі N 571/841/16-ц (провадження N 61-25606св18), від 13 вересня 2019 року у справі N 501/4443/14-ц (провадження N 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі N 182/3171/16 (провадження N 61-24548св18), від 16 жовтня 2019 року у справі N 676/2792/16-ц (провадження N 61-34233св18), від 20 листопада 2019 року у справі N 210/245/18-ц (провадження N 61-4352св19), від 05 грудня 2019 року у справі N 168/613/16-ц (провадження N 61-11711св18), від 23 січня 2020 року у справі N 179/1688/17 (провадження N 61-12707св19).

Встановлено, що оспорювані транзакції по картковому рахунку, відкритому в АТ «Універсал Банк», були виконані невідомими через мобільний додаток monobank, без використання платіжної карти.

При цьому, апеляційний суд, з огляду на встановленні обставини справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 сприяв своїми діями втраті та незаконному використанню фінансового номера шляхом передання невідомим особам інформації, не впевнившись у достовірності цих осіб та необхідності передачі пін- кодів, що в подальшому дало змогу невідомим особам ініціювати платіжні операції від імені клієнта банку.

Ураховуючи викладене, та у відповідності до ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір сплачений з АТ «Універсал Банк» за подання апеляційної скарги компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Судовий збір сплачений Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн. компенсувати за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.03.2023.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич