ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності у порядку спадкування та зобов`язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності у порядку спадкування та зобов`язання здійснити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 .

Позивач після її смерті отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 6892 від 17 жовтня 2020 року, видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., спадкова справа № 87/2020.

Згідно до цього свідоцтва спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії у розмірі 63 310,30 грн, яка належала спадкодавцеві, що підтверджується листом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного УПФУ Донецької області від 28 вересня 2020 року за № 0574-05-8/12248, та є власністю позивача.

Однак, при отриманні грошей вказана сума була безпідставно зменшена до 57832,30 грн. Розмір недоплати при цьому складає 5 478,00 грн.

Бахмутсько-Лиманське об`єднане УПФУ Донецької області відповіддю від 08 квітня 2021 року № 0574-02-8/12194 на запит адвоката повідомило, що сплата недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 57832,30 грн провадилася з застосуванням трирічного строку з моменту звернення до Пенсійного фонду, тобто з 16 грудня 2017 року по 29 лютого 2020 року.

Зменшення суми неотриманої пенсії обґрунтоване ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_2 не отримувала пенсію протягом 2014-2020 років не з власної вини, а через бойові дії на території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим органи Пенсійного фонду не здійснювали свої функції за місцем мешкання померлого.

Крім того, жодним нормативним актом не передбачено можливість обмежувати право власності на грошові кошти на момент виплати.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на недоотриману у зв`язку зі смертю, пенсію ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 липня 2014 року по 15 грудня 2017 року, у порядку спадкування за законом; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити, у порядку спадкування, виплату ОСОБА_1 недоотриманої, у зв`язку зі смертю, пенсії ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 липня 2014 року по 15 грудня 2017 року, та недоплачену суму пенсії у розмірі 5478,00 грн.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 726,40 грн., та оплату правової допомоги адвоката Ракицької І.М. у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності у порядку спадкування та зобов`язання здійснити певні дії задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя пенсію ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 478,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 363,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, визнавши за ОСОБА_1 право власності на недоотриману, у зв`язку зі смертю, пенсію ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 15.12.2017 року включно, у порядку спадкування за законом та зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити, у порядку спадкування, виплату ОСОБА_1 недоотриманої, у зв`язку зі смертю, пенсії ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 15.12.2017 року, у розмірі 21 185,27 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що зі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 серпня 2020 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, що складає - 63 310 гривень 30 копійок, та належала померлій, ОСОБА_2 , на підставі листа Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 вересня 2020 року за № 0574-05-8/12248 (а.с.6).

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечувалося, що разовим дорученням № 27/150 від 19 березня 2021 року позивачу було виплачено недоотриману пенсію ОСОБА_2 у сумі 57 832,30 грн.

З Довідки про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 , за період з 01 липня 2014 року по 15 грудня 2017 року призначена сума пенсії становить 44 442,73 грн. За період з 01 липня 2014 року по 01 березня 2016 року пенсія ОСОБА_2 була виплачена. За період з 01 березня 2016 року по 15 грудня 2017 року сума пенсії до виплати становить 21 185,27 грн. (а.с.45).

За період з 01 липня 2014 року по 01 березня 2016 року пенсія ОСОБА_2 була виплачена.

За період з 01 березня 2016 року по 15 грудня 2017 року виплата пенсії була припинена.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на недоотриману, у зв`язку зі смертю, пенсію ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 15.12.2017 року включно, у порядку спадкування за законом та в частині зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити, у порядку спадкування, виплату ОСОБА_1 недоотриманої, у зв`язку зі смертю, пенсії ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 15.12.2017 року, у розмірі 21 185,27 грн, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , на підставі чого отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, від 17 жовтня 2021 року, видане приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., таким чином, приватним нотаріусом визнано за ОСОБА_1 право власності на недоотриману пенсію, яка залишилася після смерті матері, ОСОБА_2 у розмірі 63310,30 грн.

Крім того, як вбачається з Довідки про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії ОСОБА_2 , за період з 01 липня 2014 року по 15 грудня 2017 року призначена сума пенсії становить 44 442,73 грн. За період з 01 липня 2014 року по 01 березня 2016 року пенсія ОСОБА_2 була виплачена. За період з 01 березня 2016 року по 15 грудня 2017 року сума пенсії до виплати становить 21 185,27 грн. (а.с.45).

Отже, за період з 01 липня 2014 року по 01 березня 2016 року пенсія ОСОБА_2 була виплачена, а за період з 01 березня 2016 року по 15 грудня 2017 року виплата пенсії була припинена.

У зв`язку із тим, що виплата пенсії ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016 року по 15 грудня 2017 року була припинена, за життя вона не зверталася до органів Пенсійного фонду та не оскаржила рішення про припинення виплат, тому пенсія за даний період не ввійшла до складу спадщини.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, в оскаржуваній частині, має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2021 року, в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: