Справа № 487/8465/21
Провадження № 2/487/439/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 березня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОН ХОФ ІНВЕСТ», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», в якій позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.05.2021 за № 48456 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» заборгованість в розмірі 76 048,20 грн.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач не надіслав жодного повідомлення про повернення заборгованості. також позивач не погоджується з сумою заборгованості. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності заборгованості, відсутні умови про те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

02 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано докази.

02 грудня 2021 року ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову.

17.01.2022 до суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження.

28.01.2022, 05.12.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

21 грудня 2022 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Цикл фінанс» про залучення правонаступника. Залучено до участі у справі як третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОН ХОФ ІНВЕСТ», встановлено третій особі строк для подання письмових пояснень.

Позивач в судове засідання не з`явилась, проте 16 березня 2023 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи в судове засідання повторно не з`явилися, причини не повідомили, пояснень не подали.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку:

Судом встановлено, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем (Далі приватний нотаріус) вчинено виконавчий напис № 48456, яким пропонується звернути стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є Боржником за Кредитним договором № 001-14904-100214 від 10.02.2014 року, укладеним з Первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». В подальшому, 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.06.2018 року по 15.10.2019 року. Сума заборгованості становить 75998,20 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувача в розмірі 50 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 76048,20 грн.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову суд враховує, що відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Виконавчий напис вчиняється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача (пункт 1.4 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже, підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

З матеріалів справи встановлено, що при вчиненні спірного виконавчого напису приватний нотаріус керувався зокрема пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Пунктом 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі N 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року N 92.

Тобто на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису (20.05.2021) п. 2 Переліку, яким керувався приватний нотаріус, був визнаний незаконним та не підлягав застосуванню.

Таким чином, оскільки у судовому порядку Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, Постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14 (постанова Великої Палати Верховного Суду 21.09.2021 в справі №910/10374/17).

Вчиняючи оспорюваний виконавчий напис №48456 від 20 травня 2021 року приватний нотаріус не врахував, що на цей час не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, не посвідчених нотаріально.

Кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» №001-14904-1002014 від 10.02.2014 року, на якому вчинено виконавчий напис № 48456, не посвідчений нотаріально, що дає підстави для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (Постанова ВП Верховного Суду від 21.09.2021 № 910/10374/17).

Враховуючи викладене, даючи оцінку наданим доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при звернення до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Враховуючи що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., а всього 1362,00 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 20 травня 2021 року, якийзареєстрований в реєстрі за № 48456, яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є Боржником за Кредитним договором № 001-14904-100214 від 10.02.2014 року, укладеним з Первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» загальну суму заборгованості 76048,20 грн.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1362,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», , адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: м. Київ, вул. Мала Житомирська, б. 6/5.

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, адреса: АДРЕСА_2 .

Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс», , адреса: м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка, буд. 17.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОН ХОФ ІНВЕСТ», , адреса: м. Київ, вул. Тургенєвська, 34.

Повне судове рішення складено 16 березня 2023 року.

Суддя: З.М. Сухаревич