Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Крегул М.М., за участю секретаря судового засідання Тимко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулося із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредитної заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 03 серпня 2018 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», в особі начальника відділення №280/06 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Любімової М.І. та Позичальником ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0061/08/2018/0280.

Зазначає, що 23 квітня 2020 року Додатковою угодою №1 до Кредитного договору було внесено часткові зміни щодо порядку погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісій з викладенням у новій редакції графіку зменшення заборгованості по кредиту, як Додатку №1 до даної угоди. Ці зміни були внесені до угоди через неможливість виконання Позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, що пов`язані з встановленням карантинних обмежень через коронавірусну хворобу COVID-19.

Згідно Кредитного договору позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 289 008,00 гривень, на строк з 03 серпня 2018р. по 01 серпня 2025р., із сплатою процентів за користування кредитом в межах терміну кредитування за фіксованою ставкою у розмірі 11,99 % річних.

03 серпня 2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між Банком, як заставодержателем, та Позичальником, як заставодавцем, було укладено Договір застави №0061/08/2018/0280-2 (транспортного засобу) від 03.08.2018р. За вказаним Договором в заставу передано рухоме майно: автомобіль марки XHERY, моделі TIGGO 2, 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 02.08.2018 р. ТСЦ 2141.

03 серпня 2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком, Позичальником та фізичною особою - ОСОБА_2 , було укладено Договір поруки №0061/08/2018/0280-1.

Свої зобов`язання за Кредитним договором №0061/08/2018/0280 від 03.08.2018р. Позивач у відповідності до п.1.1. Кредитного договору виконав належним чином, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ПрАТ «Закарпаття-Авто» № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до меморіального ордеру № TR.44423 від 03.08.2018р.

У зв`язку з невиконанням Відповідачами взятих на себе договірних зобов`язань Позивачем на адресу Відповідачів було направлено письмові листи-вимоги про належне виконання взятих на себе зобов`язань та необхідність дострокового погашення всієї суми кредитної заборгованості. Однак, протягом відведеного терміну, зазначеного у цих претензіях для виконання зобов`язань, Відповідачі дострокове погашення кредитної заборгованості не здійснили і така заборгованість Позивачу ними не відшкодована до цього часу.

Позивач стверджує, що станом на 04 лютого 2021 року заборгованість Відповідача ОСОБА_1 перед Позивачем за Кредитним договором становить - 250 472,60 грн.. в тому числі: 222 060,96 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 6 012,38 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 2 582,67 грн. - заборгованість по процентах поточна; 16 926,51 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 0,00 грн. - заборгованість по комісії з управління коштами поточна; 2 890,08 грн. - заборгованість по комісії з управління коштами прострочена.

На підставі наведеного у позові, позивач просить суд стягнути достроково солідарно з Відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №0061/08/2018/0280 від 03 серпня 2018 року в сумі 250 472 гривні 60 коп., а також стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати при поданні позовної заяви у розмірі 3 757,09 грн., по 1 878,55 грн. з кожного.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з позовними вимогами від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пітуха В.І. 10.11.2021р. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Доводи відзиву зводяться до того, що відповідач не погоджуються з розміром заборгованості. Зокрема щодо нарахованих відсотків, оскільки 15 квітня 2020 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено лист-вимогу вих.№0129/11126/2020 про необхідність погашення заборгованості, в якій зафіксована заборгованість станом на 15.04.2020 року в розмірі 261 725,00 гривень, у зв`язку з чим, з цього часу позивач втратив право нараховувати проценти за кредитним договором, а здійснені ним нарахування процентів згідно поданого розрахунку заборгованості на загальну суму 21 123,08 грн. не підлягають до задоволення.

Крім того зазначає, що позивач звернувся із позовною заявою від 06 серпня 2021 року, яку здав до суду - 09 серпня 2021 року та зафіксував заборгованість станом на 04 лютого 2021 року. однак Позивачем не враховано здійснення строкових платежів ОСОБА_1 , зокрема здійснених 25.02.2021 року на суму - 5000 грн.; платіж від 01.04.2021 року на суму - 7000грн.; платіж від 28.04.2021 року на суму - 9000 грн., та платіж від 26 травня 2021 року на суму 7000 грн. При цьому загальна сума не врахованих платежів становить - 28 000грн.

Також відповідач вважає неправомірною нараховану комісію за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,05% від суми наданого кредиту, посилаючись на судову практику вважає, що такі положення договору є нікчемними.

У зв`язку з наведеним у відзиві на позов, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв`язку з недоведеністю.

18.10.2022 року від представника позивача Артимича М.М. до суду надійшла заява, в якій позивач повідомляє, що після подання позовної заяви до суду відповідачем ОСОБА_1 частково погашено кредитну заборгованість, а саме: в період з 25.02.2021 року по 26.05.2021 року погашено 28000,00 грн. заборгованості; 29.09.2022 року на погашення заборгованості внесено 85772,91 грн; 29.09.2022 року погашено 3757,09 грн. витрат банку на сплату судового збору. Таким чином банк вважає, що станом на даний час залишок заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів в судовому порядку у даній справі складає 136699,69 грн.. Відповідно судовий збір через його погашення не підлягає стягненню.

У свою чергу, від представника відповідача адвоката Пітуха В.І. до суду надійшло клопотання та просить суд долучити до матеріалів справи квитанції зі сплати заборгованості за кредитним договором, зокрема від 29.09.2022 року, згідно якої погашено 85772,91 грн; 29.09.2022 року - 6027,09 грн; 28.10.2022 року - 14050,00 грн; 28.11.2022 року 14050,00 грн. У зв`язку з цими та вищенаведеними обставинами просить суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, стягнувши заборгованість у розмірі 71334,22 грн.

У судове засідання представник позивача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Пітух В.І. також у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 серпня 2018 року ОСОБА_1 у відділенні № 280/06 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» уклала кредитний договір № 0061/08/2018/0280, згідно умов якого позивач надає Відповідачу кредит в сумі 289 008,00 гривень, на строк з 03 серпня 2018р. по 01 серпня 2025р., із сплатою процентів за користування кредитом в межах терміну кредитування за фіксованою ставкою у розмірі 11,99 % річних (п. 1.1., 1.2.1., 1.3.1. Договору).

Цього ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між банком та відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 0061/08/2018/0280-1, відповідно до умов якого, поручитель ОСОБА_2 поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору №0061/08/2018/0280 від 03.08.2018р., несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов`язань за Кредитним договором та в тому ж обсязі, що й Позичальник перед Банком відповідати за борговими-зобов`язаннями Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору. У відповідності до п.3.2 Договору поруки строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами у три роки (п. 1.1., 1.2. та 1.4. Договору поруки).

Згідно п.5.1. Договору поруки цей Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами/уповноваженими представниками Сторін і діє протягом 17 років.

Також, 03 серпня 2018 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між Банком, як заставодержателем, та Позичальником, як заставодавцем, було укладено Договір застави №0061/08/2018/0280-2 (транспортного засобу) від 03.08.2018р. За вказаним Договором в заставу передано рухоме майно: автомобіль марки XHERY, моделі TIGGO 2, 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 02.08.2018 р. ТСЦ 2141.

23 квітня 2020 року через неможливість виконання Позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, що пов`язані з встановленням карантинних обмежень через коронавірусну хворобу COVID-19, між ОСОБА_1 та банком укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, згідно якої внесені часткові зміни щодо порядку погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісій з викладенням у новій редакції графіку зменшення заборгованості по кредиту, як Додатку №1 до даної угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за Кредитним договором №0061/08/2018/0280 від 03.08.2018р. у відповідності до п.1.1. Кредитного договору виконав належним чином, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ПрАТ «Закарпаття-Авто» № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується меморіальним ордером № TR.44423 від 03.08.2018р.

Крім того, відповідно до п. 3.1. Кредитного договору Відповідач зобов`язується здійснювати погашення кредиту у відповідності з графіком погашення, встановленим у Додатку 2 до цього Договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5149,00 грн. (надалі - періодичний платіж) (крім першого та останнього платежів), щомісячно, з 1-го по 10-те число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

За умовами п.1.1., 1.2.1 Додаткової угоди №1 від 23.04.2020 року до Кредитного договору позичальник здійснює оплату процентів за користування кредитними коштами та комісій, нарахованих за період з 01.03.2020 по 31.05.2020, а також нарахованих та несплачених до дати підписання цієї додаткової угоди процентів та/або комісій, не пізніше 10.12.2020 року. Позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком (Додаток №2) та сплату процентів за користування кредитними коштами в наступному порядку: в період з 01.07.2020 до дня закінчення терміну, на який надано кредит, кредит та проценти - шляхом сплати рівних періодичних платежів у розмірі 5279,00 грн. у встановлені Кредитним договором строки.

Відповідно до п.п. 1.3.2., 3.9.2. Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені Договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості і за користування такими коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 16,99 % річних та є фіксованою, починаючи з дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 1.3.3, 3.2.1. Кредитного договору у разі порушення Позичальником будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених п.п.4.3.6.-4.3.9, цього Договору (які стосуються сплати страхових платежів, вчинення дій для чинності страхового покриття, надання відповідних довідок та документів), Позичальник сплачує Банку комісію за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,05% від суми наданого кредиту, зазначеної у п.1.1. цього Договору, і таку комісію Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно, з 1-го по 10-те число кожного місяця на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК».

Згідно з п.п.3.9.1. та п.п.3.9.2. Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, а проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом.

Згідно з п.п. 4.2.3. Кредитного договору Банк має право вимагати дострокового повного виконання Позичальником своїх зобов`язань по цьому Договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, зокрема, у випадку невиконання Позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому Договору, в тому числі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань (з простроченням їх виконання більше, ніж на 1 (один) банківський день), що випливають з цього Договору. Вимога про дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань по цьому Договору направляється Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення, про таку вимогу від Банку.

Згідно з п.п. 4.2.4. Кредитного, договору Банк має право у разі невиконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором, задовольнити свої вимоги по цьому Договору у порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.п. 5.1. Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно п.п. 5.2. Кредитного договору у випадку порушення Позичальником зобов`язань по цьому Договору, він зобов`язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити інші видатки, понесені Банком за цим Договором.

Згідно п.п. 5.3. Кредитного договору під збитками Сторони розуміють неодержані доходи (втрачена вигода), які Сторона мала право одержати у разі належного виконання зобов`язань за цим Договором другою Стороною (нараховані проценти за користування кредитними коштами); витрати, здійснені Сторонами за цим Договором; заборгованість за цим Договором в повному об`ємі (сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія, будь-яка інша заборгованість Позичальника за цим Договором).

Як встаовлено судом з поданого представником позивача розрахунку, відповідач ОСОБА_1 взяті зобов`язання на себе не виконав та допустила заборгованість, яка станом на 04.02.2021 року перед Банком становить 250472,60 грн., а саме: 222 060,96 грн. - заборгованість по кредиту строкова; 6 012,38 грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 2 582,67 грн. - заборгованість по процентах поточна; 16 926,51 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 0,00 грн. - заборгованість по комісії з управління коштами поточна; 2 890,08 грн. - заборгованість по комісії з управління коштами прострочена.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість підстав стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором №0061/08/2018/0280 від 03.08.2018 року по тілу кредиту.

При цьому, суд бере до уваги, що станом на день подання до суду позовної заяви та розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 були здійснені платежі за кредитним договором, а саме 25.02.2021 року на суму 5000,00 грн.; платіж від 01.04.2021 року на суму - 7000,00 грн.; платіж від 28.04.2021 року на суму - 9000,00 грн., та платіж від 26 травня 2021 року на суму 7000,00 грн., тобто на загальну суму - 28 000грн.. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи квитанціями про оплату та не заперечуються позивачем.

Також до матеріалів справи представником відповідача Пітух В.І. були долучені квитанції про здійснення відповідачем платежів за кредитним договором, а саме: 29.09.2022 року на суму 85772,91 грн., квитанція № 63209023, 29.09.2022 року на суму 6027,09 грн., квитанція 63208894, 28.10.2022 року на суму 14050,00 грн., квитанція 63544571 та 28.11.2022 року на суму 14050,00 грн., квитанція 63875313.

Окрім цього, що стосується нарахованих відсотків за кредитом, суд вважає зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Судом встановлено, що Позивачем було направлено відповідачеві ОСОБА_1 письмову вимогу від 15 квітня 2020року за вих. №0129/11126/2020 в якій зафіксована заборгованість станом на 15.04.2020 року в розмірі 261 725,00 гривень, з яких: заборгованість по кредиту строкова - 242095,40 грн; заборгованість по кредиту прострочена - 8005,91 грн; заборгованість по процентам поточна - 1249,45 грн; заборгованість по процентам прострочена - 7534,16 грн; заборгованість по комісії поточна 0,00 грн; заборгованість по комісії прострочена - 2890,08 грн..

Вказана вимога направлена на адресу Відповідача ОСОБА_1 саме 17.04.2020 року рекомендованим листом №606 та була отримана останньою. При цьому, доказів про її відкликання чи визнання її не чинною суду не надано.

У зв`язку з наведеним вище та беручи до уваги, що позивач після пред`явлення вказаної вимоги, 15.04.2020 року продовжував нараховувати проценти за кредитом, а також здійснював зарахування коштів на їх погашення, суд вважає, що такі до стягнення не підлягають, а грошові кошти , які були зараховані на їх погашення в сумі, згідно доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості, в розмірі 10358,10 грн. підлягають до зарахування зі сплати поточної заборгованості за тілом кредиту.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, і з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0061/08/2018/0280 від 03.08.2018 року у розмірі 81488,90 грн.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_1 - Пітух В.І. про неправомірність нарахування комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,05% від суми наданого кредиту, суд вважає такі необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного.

Як було вище встановлено судом, між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0061/08/2018/0280, за умовами якого ОСОБА_1 отримала споживчий кредит на придбання автомобіля в сумі 289008,00 грн., на строк по 01 серпня 2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99 % річних.

Підпунктом 1.3.3 кредитного договору від 03 серпня 2018 року № 0061/08/2018/0280 передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом: у разі порушення позичальником будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених пунктами 4.3.6-4.3.9 цього договору, позичальник сплачує банку комісію за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,5 % (без ПДВ) від суми наданого кредиту, зазначеної у пункті 1.1 цього договору (з урахуванням змін і доповнень).

У пункті 3.1 кредитного договору встановлено, що позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у додатку № 2 до цього договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами (надалі - кредитна заборгованість) шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 5149,00 грн. (надалі - періодичний платіж) (крім першого та останнього платежів), щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця (надалі - строк сплати періодичного платежу), шляхом внесення коштів на рахунок № НОМЕР_5 (рахунок кредиту), відкритий у АБ «Укргазбанк», код банку 320478, через касу банку або шляхом безготівкового перерахування.

Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, у якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами.

При виникненні зобов`язання позичальника щодо сплати комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості (у разі порушення будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених підпунктами 4.3.6-4.3.9 цього договору, відповідно до підпункту 1.3.3 цього договору), розмір періодичного платежу на період застосування комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості збільшується на суму нарахованої відповідно до підпункту 3.13 цього договору комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості.

При цьому, сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами та сплату комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості.

Пунктом 3.3 кредитного договору передбачено, що сторони погоджуються, що зобов`язання з часткового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є виконаними позичальником належним чином у разі зарахування на рахунок кредиту суми періодичного платежу у розмірі, у строки та у порядку згідно з цим договором, за умови відсутності на момент зарахування періодичного платежу простроченої заборгованості позичальника за цим договором та порушення будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених пунктами 4.3.6-4.3.9 цього договору.

Підпункт 3.3.1 кредитного договору визначає, що в період застосування комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості зобов`язання з часткового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є виконаними позичальником належним чином у разі зарахування на рахунок кредиту суми періодичного платежу, яка включає суму нарахованої відповідно до пункту 3.13 цього договору комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості, за умовами відсутності на момент зарахування періодичного платежу простроченої заборгованості позичальника за цим договором.

Відповідно до пункту 3.4 укладеного між сторонами кредитного договору банк самостійно розподіляє кошти з рахунку кредиту у день їх зарахування (окрім останнього банківського місяця), що надійшли як періодичний платіж, на погашення кредиту, сплату комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості (за наявності) та процентів за користування кредитними коштами. У разі зарахування коштів на рахунок кредиту в останній банківський день місяця, їх розподіл здійснюється банком наступного банківського дня.

Згідно з підпунктом 3.4.1 кредитного договору у разі, якщо сума зарахованих на рахунок кредиту коштів перевищує розмір періодичного платежу з урахуванням суми комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості (за наявності), сума такого перевищення направляється на погашення кредиту у цей же банківський день (окрім останнього банківського дня місяця). При цьому розмір наступного періодичного платежу залишається без змін.

Пункт 3.6 кредитного договору передбачає, що при зарахуванні періодичного платежу або будь-якого іншого платежу на рахунок кредиту відповідно до цього договору, у разі наявності будь-якої простроченої заборгованості (в тому числі із комісій - за наявності) за цим договором, такий платіж направляється банком на погашення простроченої заборгованості. В такому випадку вважається, що періодичний платіж внесений у неповній сумі або не внесений взагалі.

Відповідно до пункту 3.7 кредитного договору при отриманні від позичальника на рахунок кредиту коштів (або коштів, отриманих в порядку договірного списання), сторони встановлюють наступний порядок погашення заборгованості за цим договором: прострочена сума за кредитом (якщо буде мати місце прострочення); прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); строкова заборгованість за кредитом; строкові проценти; прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); строкові комісії (якщо буде мати місце).

Пункт 3.8 кредитного договору закріплює, що у разі порушення встановлених цим договором порядку та строків сплати періодичних платежів, суми не погашених у строк платежів (або їх частин), а також суми не погашених у строк комісій, визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться банком на рахунки простроченої заборгованості. При цьому розмір прострочених процентів визначається як різниця між фактично нарахованими відповідно до пункту 1.3 цього договору процентами за користування кредитними коштами за звітний період та сумою внесеного періодичного платежу за відповідний період зменшеного на суму прострочених та строкових комісій (якщо буде мати місце); розмір простроченої суми за кредитом визначається як різниця між строковою заборгованістю за кредитом на 11-е (одинадцяте) число кожного місяця та плановим максимальним залишком за кредитом на відповідну дату згідно з додатком № 2 до цього договору; розмір простроченої комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості визначається як різниця між сумою фактично нарахованої комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості за звітний період та сумою внесеної комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у місяці, наступному за звітним періодом.

Підпункт 3.13 кредитного договору визначає, що нарахування комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості здійснюється не пізніше останнього банківського дня кожного місяця, починаючи з місяця, в якому банком виявлено порушення позичальником зобов`язань, встановлених пунктами 4.3.6-4.3.9 цього договору, до повного погашення кредитної заборгованості (у т.ч. погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту, процентами за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості), не враховуючи останній місяць користування кредитом.

Позичальник згідно з підпунктом 4.3.7 кредитного договору зобов`язався вчиняти всі необхідні дії для чинності страхового покриття за договорами страхування, зазначеними у підпункті 4.3.6 цього договору, та здійснювати вчасне внесення всіх чергових страхових платежів, сплата яких забезпечувала б дію договорів страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов`язання за цим договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б безперервну дію договору страхування не менше ніж на наступний рік та не пізніше ніж за 1 (один) банківський день до граничного строку дії попереднього страхового покриття, надавати банку докази таких сплат; забезпечувати здійснення страхування заставного майна протягом усього терміну користування кредитними коштами.

Кредитний договір між сторонами укладений 03 серпня 2018 року, що установлено судом та не заперечується сторонами. Кредитні кошти згідно з пунктом 1.1 кредитного договору отримані позичальником в особистих та сімейних цілях, для придбання автомобіля, що також не заперечується самим відповідачем ОСОБА_1 ..

Правові висновки на які послався представник відповідача ОСОБА_1 - Пітух В.І. у поданому до суду відзиві не діяли у редакції Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору та виникнення спірних правовідносин, оскільки текст статті 11 цього Закону був викладений у новій редакції Законом України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування», що набрав чинності 10 червня 2017 року, такі рішення та практика судів касаційної інстанції були сформовані за кредитними договорами, що укладалися банками із споживачами до набрання чинності Законом України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування», без урахування особливостей цього Закону.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Пункти 1.3.3 пункту 1.3, частин 3, 4 пункту 3.1, пункту 3.3, підпункту 3.3.1, пункту 3.4 та пунктів 3.4.1, 3.6, 3.8, 3.13 кредитного договору стосуються сплати позичальником банку комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,5 % (без ПДВ) від суми наданого кредиту, зазначеної у пункті 1.1 кредитного договору (з урахуванням змін і доповнень), у випадку порушення позичальником будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених пунктами 4.3.6-4.3.9 кредитного договору.

У свою чергу , пункти 4.3.6-4.3.9 укладеного сторонами кредитного договору стосуються по суті двох зобов`язань позичальника: щодо укладення договору страхування майна, яке передається в заставу, і забезпечення його безперервного страхування протягом усього терміну користування кредитними коштами та щодо своєчасного надання банку документів, що визначають (підтверджують) платоспроможність позичальника.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки.

Відповідно до статті 47 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734-VIII).

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору (у редакції Закону № 1734-VIII) містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

У статті 1 Закону № 1734-VIII (тут і далі - у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) наведено визначення термінів, які вживаються в цьому Законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту (це сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит) та загальних витрат за споживчим кредитом (це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту); споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом, що врегулювано в частині другій статті 8 Закону № 1734-VIII.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.

Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту.

Таким чином, Закон № 1734-VIII не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частинами першою та другою статті 12 Закону № 1734-VIII у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону № 1734-VIII умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Інформація, що надається кредитодавцем споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зазначена у частині другій статті 9 Закону № 1734-VIII, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ЦК України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності). Споживач має бути письмово проінформований про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача; 8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу (частина третя статті 9 Закону № 1734-VIII).

Укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб (частина перша статті 20 Закону № 1734-VIII).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 20 Закону № 1734-VIII до договорів про надання додаткових чи супутніх послуг, зокрема, належить договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит.

Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у додатку 1 до Закону № 1734-VIII, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 1734-VIII.

Згідно зі статтею 19 Закону № 1734-VIII у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит встановлена Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженими постановою Правління НБУ від 08 червня 2017 року № 49 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 5 Правил банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Отже, положення Закону № 1734-VIII допускає, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, відносить договір страхування до договорів про надання додаткових чи супутніх послуг, але вимагає, щоб відомості про це були відображені в паспорті споживчого кредитування, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника в письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит, при цьому інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена в такому договорі.

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не зверталась до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась зі всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює.

Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мала можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважала встановлення комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у разі порушення позичальником встановлених кредитним договором зобов`язань несправедливою умовою, натомість відповідач погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчила, що погодилась на отримання у кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1734-VIII споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами кредитного договору мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла та у подальшому виконувала його умови та покладені на неї договірні зобов`язання, сплачуючи кредит, що свідчить про свідоме визнання відповідачем умов договору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.509,526,533, 610-612,625,627,629,1049,1050,1054 ЦК України, ст. ст.4,5,12,13,76,89,141, 200, 206,223,258,263-265,273,279,354,355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» (, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість за кредитним договором №0061/08/2018/0280 від 03.08.2018 року у розмірі 81488,90 грн . (вісімдесят одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн. дев`яносто коп.).

У решті вимог позовної заяви відмовити.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1).

Відповідач 1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 2: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 23.01.2023 року о 16 год. 40 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул