Справа № 589/2126/20
Провадження № 2/589/54/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання для опалення,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») звернувся до суду з вимогами до відповідача ОСОБА_1 про стягнення на його користь суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 17.10.2017 по 10.04.2020 в розмірі 72161 гривня 10 копійок (згодом позовні вимоги були уточнені і сума заборгованості складає 53278 гривень 61 копійка).

Вимоги мотивував тим, що він є надавачем послуг по забезпеченню тепловою енергією на опалення підприємствам, установам, організаціям та населенню міста Шостка, у тому числі за адресою АДРЕСА_1 . Власником 1/2 частини нежитлового приміщення, у вищевказаному будинку, площа якого є 54,8 кв.м від загальної площі приміщення 109,6 кв.м, є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 11 січня 2019 року та зареєстроване у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11 січня 2019 року.

Власником другої 1/2 частини нежитлового приміщення, за вищевказаною адресою, площа якого є 54,8 кв.м від загальної площі приміщення 109,6 кв.м, є ОСОБА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом та зареєстрованого у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 25 лютого 2017 року.

В зв`язку з несплатою вартості послуг з централізованого теплопостачання для опалення виникла заборгованість у розмірі 53278 гривень 61 копійка.

Факт отримання послуг в опалювальні періоди з жовтня 2017 року по квітень 2020 року підтверджується актами приймання теплоносія на опалювальному об`єкті та актами перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія засвідченими підписами представників ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» та представником ТОВ «Шосткажитлосервіс». Отже, факт отримання позивачем послуг з централізованого опалення у зазначений період часу є безперечним.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах приміщення свідчить про виконання ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» своїх зобов`язань щодо надання послуги з теплопостачання, а ОСОБА_1 зобов`язана оплатити борг за надані послуги.

Тому ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» було вимушене звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги разом з понесеними судовими витратами.

28 липня 2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження від 28 липня 2020 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.35)

28 жовтня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ШП «Харківенергоремонт». Відзив на позовну заяву мотивувала тим, що вважає себе неналежним відповідачем заборгованості за опалення за період 17.10.2017 по 11.01.2019 за площу нежитлового приміщення у розмірі 109,6 кв.м, так як ОСОБА_1 зареєстрована власником усієї площі у розмірі 109,6 кв.м з 11.01.2019.

Крім того, вважає, що позивач не довів належними доказами наявність у відповідача ОСОБА_1 зобов`язань перед ним.

Також, позивачем не доведено про те, що у квартирі АДРЕСА_2 виконана обрізка приборів опалення. Проведено демонтаж приборів опалення та термоізоляція усіх стояків з теплопостачання ізоляційним матеріалом.

Відповідач не мала можливості виконувати зобов`язання перед позивачем, так як вона фактично не отримувала теплову енергію, опалення у зв`язку з тим, що теплоносії були демонтовані, труби, стояки - ізольовані, про що було відомо позивачу.

Крім того, за вказаний період відповідачем не було отримано жодної претензії від позивача, не було ніяких нарахувань за не отримані послуги з теплопостачання. (а.с.38,39)

02 листопада 2020 року до суду від представника позивача ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» надійшла відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідь на відзив мотивував, тим що ч. 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV передбачений обов`язок споживача укласти договір надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок кореспондується з обов`язком виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконана згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору.

Тобто, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Також, відповідачем не надано документального підтвердження щодо законного відключення від системи централізованого опалення, а саме Акту про відключення нежитлового приміщення-магазину по АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж ЦО, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Щомісяця відповідачу надавалися квитанції про нарахування за послуги централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою та неодноразове пропонувалося документально врегулювати ситуацію, що склалася. Але Відповідач не здійснив жодних дій з метою врегулювання спірного питання. (а.с.56-58)

19 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_1 до суду надала клопотання, в якому зазначила, що 1/2 частка нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої - 54,8 кв.м від загальної площі 109,6 кв.м належить їй - ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі - продажу частини нежитлового приміщення № 45 від 11.01.2019 року та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідач набрала право власності на площу 109,6 кв.м тільки з 11 січня 2019 року.

Друга 1/2 частка нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площа якої - 54,8 кв.м від загальної площі 109,6 кв.м - 54,8 кв.м від загальної площі 109,6 кв.м належала відповідачу ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 212 від 25 лютого 2017 року. А тому позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості за період з жовтня 2017 по квітень 2020 року, що наданий ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» є невірним. (а.с. 65)

30 листопада 2020 року представником ТОВ «ШП «Харківенергоремонт`до суду надана заява про уточнення позовних вимог, та наданий новий розрахунок заборгованості. Згідно якого сума заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 17.10.2017 по 10.04.2020 складає 53278 грн 61 коп. (а.с.78-82)

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, не надходили.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №161761195 від 01.04.2019, вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення: р.№45 виданий 11.01.2019. Крім того, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом: р.№212 видани 25.02.2017. Загальна площа 109,6 кв.м. (а.с.4-6)

Із Акта взяття на абонентський облік вузла обліку теплової енергії, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 взятий на абонентський облік вузла обліку теплової енергії з 14 вересня 2016 року.(а.с.11)

З актів прийому теплоносія на опалювальні об`єкти від 17 жовтня 2017 року, 23 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2019 року будинків АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 складений в складі комісії контролера та директора ЖКО ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», вбачається, що кожний рік теплопостачальною організацією подавався, а споживачем приймався теплоносій на тепловому вузлі будівель по АДРЕСА_4 . (а.с. 12-14)

З актів перевірки роботи опалення після подачі теплоносія в опалювальних сезонах 2017-2018 від 17 жовтня 2017 року, 2018-2019 від 27 жовтня 2018 року, 2019-2020 від 29 жовтня 2019 року, складених комісією в складі контролера та споживача директора ТОВ «Торговий дім Дизайн», вбачається, що при перевірці роботи систем опалювання в житлових будинках АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 : система опалення була развоздушена, стояки мережі опалення прогріті. (а.с. 12-14)

Також Постановою №1367 від 30.04.2015 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг були встановлені тарифи на послуги з центалізованого опалення яке надає ТОВ "ШП "Харківенергоремонт". До вищезазначеної Постанови було внесено зміни постановами цієї ж Комісії за №54 від 28 січня 2016 року, № 2126 від 02 грудня 2016 року, №151 від 01 лютого 2017 року, №1529 від 28 грудня 2017 року, №404 від 14 червня 2018 року, №819 від 07 серпня 2018 року, №1737 від 10.12.2018, №142 від 05.02.2019, №1779 від 10.12.2018, №96 від 14.01.2020, №629 від 17.03.2020. (а.с.15-29)

З Акта державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, затвердженого рішенням міськвиконкому від 28.12.00 №349, вбачається, що державній технічній комісії пред`явлений закінчений будівництвом перепланування і переобладнання квартири під магазин продтоварів по АДРЕСА_1 . Збудований згідно з дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт виданий Шосткинським міськвиконкомом. Забудовник ОСОБА_2 (а.с. 40)

Заявою адресованої начальнику ОСОБА_3 , ОСОБА_2 просить видати йому висновок про можливість установки автономного опалення в магазині за адресою: АДРЕСА_5 . (а.с. 41)

З виписки з рішення №40 виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 26.02.2003, вбачається, що наданий дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_2 на реконструкцію квартири АДРЕСА_6 з приєднанням її до існуючого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з улаштуванням в реконструйованому магазині автономного опалення. (а.с.42)

Заявою адресованою директору ШФ ТОВ «Суми ТЕКо», ОСОБА_2 просить надати дозвіл на установку автономного опалення газовим котлом в магазині за адресою: АДРЕСА_7 . (а.с.43)

Із заяви ОСОБА_2 , директору ЖЕУ-2, вбачається, що ОСОБА_2 просить дозволу на встановлення автономного опалення газовим котлом в квартирі АДРЕСА_8 . (а.с. 44)

Як вбачається з Акта про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 23.09.2010, за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що Акт складено представником власника будинку або уповноваженою ним особою, директором ПП «Івушка Шостка», представником монтажної організації ПП «Івушка Шостка» та власником нежитлового приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про відключення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від системи внутрібудинкового опалення. Акт завізовано підписом представника власника будинку, представником монтажної організації та їх печатками. (а.с. 45)

З Договору купівлі-продажу від 11 січня 2019 року, вбачається, що покупець ОСОБА_1 від продавця ОСОБА_4 , прийняла 1/2 частину нежитлового вбудованого приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа нежитлового приміщення 109,6 кв.м. (а.с.47,48)

Як вбачається із Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №152368074 від 11.01.2019, за ОСОБА_1 зареєстровано 1/2 частина нежитлового приміщення магазину, загальна площа 109,6 кв.м. Адреса: АДРЕСА_1 . (а.с. 49)

Згідно із Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.02.2017, спадкоємцем майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її донька ОСОБА_1 . Спадщина складається з 1/2 частини нежитлового приміщення-магазину, загальною площею 109,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.66)

Відповідно до розрахунку заборгованості за використану теплову енергію за період з 17.10.2017 по 10.04.2020, ОСОБА_1 нараховано суму заборгованості 53278 грн 61 коп. (а.с.79-82)

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що власником 1/2 частини нежитлового приміщеннямагазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_1 , яку вона отримала у спадок, і що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (р. №212 виданий 25.02.2017), власником іншої 1/2 частини нежитлового приміщення також є відповідач ОСОБА_1 , яку остання купила, що підтверджується Договором купівлі-продажу (р.№45, виданий 11.01.2019). Загальна площа нежитлового приміщення складає 109,6 кв.м.

Попереднім власником ОСОБА_2 , на 1/2 частину нежитлового приміщення (що була ним продана ОСОБА_1 у 2019 році) у 2004 році був розпочатий процес отримання дозволу на встановлення автономного опалення, та в 2010 році був складений Акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Цей Акт не затверджено рішенням постійної діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, відсутня печатка відповідного органу та підпис Голови комісії. Також з Акта вбачається, що відключення від внутрішньо будинкових мереж ЦО відбулося без представника виконавця послуг з ЦО і ГВП. (а.с. 45)

Вищезазначений Акт свідчить про факт незаконного від`єднання від мережі централізованого опалення та ніяким чином не підтверджує законність відключення.

Так, питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268) (далі - Правила), та «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06 листопада 2007 року №169, який набув чинності з 09 грудня 2007 року) (далі - Порядок).

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Таким чином, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09 грудня 2007 року), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо-будинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за ЦК України.

З метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268 до Порядку було внесено принципові зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Зокрема, згідно п. 1.2 Порядку відключення від системи централізованого теплопостачання відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

За змістом п.п. 2.1-2.2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП, у якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї, та у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньо-квартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

У п.п. 2.3-2.7 Порядку визначено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Проект також узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

При дотриманні зазначеного порядку всі документи знаходяться та зберігаються і власника квартири, як підтверджуючий факт не самовільного відключення від мереж централізованого теплопостачання.

Невиконання вищевказаних вимог є підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах N 6-1192цс15 та N 6-1706цс15.

Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Такого правового висновку прийшов у своїй постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17.

Суду відповідачем відповідної проектної документації, технічних умов та зокрема Акта про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП, що затверджений рішенням постійної діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, яка б засвідчувала факт законного відключення нежитлового приміщення магазину від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла, не надано.

За правилами ст. 77, 78, 81 ЦПК України на сторони у справі покладається обов`язок по наданню належних та допустимих доказів як на підставі своїх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, відповідачем не було представлено суду відповідних документів, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Суду також не було надано відповідачем належних доказів, які б підтверджували не надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення-магазину відповідача.

Згідно п. 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у мережах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в мережах квартири свідчить про виконання послуг підприємством.

Такого правового висновку прийшов у своїй постанові Верховний Суд України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17 та Колегія суддів не вбачає підстав відступити від цих правових висновків.

Оскільки відповідачем не надано належних доказів дотримання «Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» в період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року, тому вимоги позивача в цій частині слід задовольнити.

Частиною 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Також зазначеною статтею Закону України передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Згідно ст. 66-68 ЖК України, наймач квартири та члени його сім`ї зобов`язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 64 ЖК України, під відповідальним наймачем житла необхідно розуміти як його користувача у будинках державного чи відомчого житлового фонду так і власників приватних квартир, які також зобов`язані оплачувати надані їм комунальні послуги.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування.

Стаття 509 ЦК України визначила те, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: - виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно пунктів 18, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання відповідача на відсутність договірних відносин щодо надання житлово-комунальних послуг з позивачем, то суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на законі. Оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт ухилення позивача від укладення з ним договору про надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004 (далі - Закону №1875-ІV), у редакції на час виникнення спірних правовідносин, та ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ від 01.05.2019 (далі - Закону №2189-VІІІ) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону №1875-ІV, що був дійсний на період надання послуг з 2017 року по травень 2019 року, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону №1875-ІV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

А також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2189-VІІІ, що дійсний на період надання послуг з травня 2019 року по квітень 2020 року індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону №2189-VІІІ виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13).

З розрахунку заборгованості (а.с.79-82), вбачається, що позивачем зроблено розрахунок з урахуванням періоду з жовтня 2017 року по грудень 2018 року включно розмір заборгованості нараховано на площу нежитлового приміщення 54,8 кв.м, а з січня 2019 року по квітень 2020 року з урахуванням площі 109,6 кв.м. Всього нараховано заборгованості за цим розрахунком 53278 грн 61 коп.

Щодо спірного питання про податок на додану вартість (ПДВ), суд зазначає наступне.

Як вбачається із Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.15-29) «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ «ШП «Харківенергоремонт»», Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» встановлені тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Зокрема ст. 180-211 розділом V Податкового кодексу України, передбачені податки на додану вартість для осіб, що провадять господарську діяльність. А отже, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком.

З вищезазначеного вбачається, що на підставі рішення виконкому Шосткинської міської ради, як органу місцевого самоврядування, що визначило ТОВ «ШП «Харьківенергоремонт» надавачем послуг з теплопостачання, між позивачем та відповідачем у справі виникли взаємні права та обов`язки. Таким чином, відповідач, який є власником спірного нежитлового приміщеннямагазину зобов`язаний сплачувати за надані йому послуги на основі діючих тарифів аж до їх оскарження, скасування чи зміни, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути суму заборгованості в розмір 53278 грн 61 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

ТОВ «ШП Харківенергоремонт» сплачено судовий збір в сумі 2102 грн 00 коп. (платіжне доручення: №125 від 24 січня 2020 року).

Враховуючи вищезазначене з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 2102 грн 00 коп.

Керуючись, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІV від 24.06.2004, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ від 01.05.2019, ст. 66-68 ЖК України, ст. 11, 322, 509 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання для опалення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 , місцезнаходження нерухомого майна: АДРЕСА_10 ( нежитлове приміщення-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (Код , відділення №308/18 АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, рахунок № НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження юридичної особи: 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Гагаріна, будинок 1), суму заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання для опалення у період з 17 жовтня 2017 року по 10 квітня 2020 року розмірі 53278 (п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят вісім) гривень 61 копійка та 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок сплаченого при подачі позову судового збору, загалом визначивши до стягнення 55380 (п`ятдесят п`ять тисяч триста вісімдесят) гривень 61 копійка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша