ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1728/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря Гаврилюк О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

відповідача ОСОБА_5 ,

представника відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 224 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості права на спадкування та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.12.2020 звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості права на спадкування та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні.

В обгрунтування позовних вимог вказала про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років помер її цивільний чоловік ОСОБА_9 з яким вона прожила однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 1998 року по день смерті.

ОСОБА_9 систематично проходив медичні обстеження.

Після смерті позивач здійснила поховання ОСОБА_9 . Спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Позивач звернулась до Сьомої державної нотаріальної контори м. Києва із заявою про прийняття спадщини та отримала роз`яснення про те, що факт проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу потребує встановлення в судовому порядку.

В обрунтування спільного проживання однією сім`єю позивач зазначила про те, що з початку спільного проживання з чоловіком вони вели спільний бюджет, ним розпоряджались, сплачували комунальні послуги, придбавали необхідні речі, а також працювали в Комунальному некомерційному підприємстві «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва». ОСОБА_9 - на посаді начальника відділу медтехніки, а позивач - на посаді інженера.

Разом з чоловіком було придбано: земельну ділянку площею 0,0533 га, кадастровий номер::04:009:0025 за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Підгірцівська сільська рада, СТ «Арсеналець-7», для ведення садівництва. На вказаній земельній ділянці був розташований триповерховий будинок. У 2006 році спільно було здійснено заміну даху будинку, добудову та підведено газ;

квартиру АДРЕСА_1 , в тому числі за позичені в ОСОБА_10 позивачем кошти в розмірі 8 000 доларів США; в квартирі до 2003 року проводився ремонт на час якого до 2004 року проживали в квартирі АДРЕСА_2 ;

автомобіль марки «Nissan X-TRAIL», 2012 року випуску, а також автомобіль марки «Volkswagen Crafter», 2014 року на ім`я брата ОСОБА_9 - ОСОБА_11 .

Позивач просила:

встановити факт спільного сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

змінити черговість одержання права на спадкування для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , включивши ОСОБА_1 до кола спадкоємців першої черги за законом;

визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобіль марки «Nissan X-TRAIL»,2012 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами ) НОМЕР_2 ;

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на частку автомобіля марки «Nissan X-TRAIL»,2012 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами ) НОМЕР_2 .

24.12.2020 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з викликом сторін в підготовче судове засідання.

02.02.2021 в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву за клопотанням представника відповідачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_4

08.02.2021 та 15.02.2021 до загальної канцелярії суду надійшли відзиви представника відповідачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .. Представник відповідачів вказала про те, що факт проживання чоловіка і жінки однією сім`єю відповідно до постанов Верховного Суду може встановлюватись лише з 2004 року. Померлий ОСОБА_9 з 09.02.1980 по 31.07.2007 перебував в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , тому не може бути встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_9 з позивачем з серпня 1998 року. Представник відповідача зазначила про те, що вважає недопустимим доказом довідку за підписом заступника директора ККП «Олександрівська лікарня». Вказала, що зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 . Померлий ОСОБА_9 до 2015 року був зареєстрований в АДРЕСА_4 . Представником відповідачів зазначено про недостатність для встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заяв ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Згідно з позицією представника відповідачів навіть спільне фото та відпочинок не можуть однозначно слугувати достатніми доказами для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Земельна ділянка площею 0,0533 га, кадастровий номер::04:009:0025 за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Підгірцівська сільська рада, СТ «Арсеналець-7» була набута ОСОБА_9 ще під час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Факт надання позивачем коштів на придбання земельної ділянки не підтверджено. Автомобіль «Nissan X-Trail», 2012 року було придбано ОСОБА_7 відповідно до договору купівлі-продажу від 12.04.2017 в особисту приватну власність ОСОБА_7 .

Квартира АДРЕСА_1 була придбана у власність батьком померлого - ОСОБА_15 , у власність ОСОБА_9 квартира перейшла з 2009 року на підставі договору дарування.

Представником відповідача зазначено про те, що Договір про наміри, який додано до позовної заяви позивачем не підтверджує внесення коштів. Автомобіль «Nissan X-TRAIL», 2012 року випуску було придбано в особисту приватну власність ОСОБА_9 . Представником відповідача у відзиві було наведено аргументи щодо необгрунтованого застосування ст. 1259 ЦК України позивачем при зверненні до суду, оскільки ОСОБА_9 працював на підставі ст. 40 КЗпПУ на посаді начальника відділу, укладав договори, брав участь в тендерах, їздив у відрядження на підставі водійського посвідчення, самостійно отримував заробітну плату. З підстав, викладених у відзиві представник відповідачів просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.02.2021 ОСОБА_1 додано медичну документацію.

06.09.2021 ОСОБА_1 уточнено позовні вимоги відповідно до яких позивач просила встновити факт спільного сумісного проживання з ОСОБА_9 з 01.08.2007 по 21.11.2020; визнати спільними сумісним майном автомобіль марки «Nissan X-TRAIL», 2012 року випуску; визнати за позивачем право власності на 1/2 цього майна; змінити черговість спадкування.

20.10.2021 підготовче судове засідання закінчено, розпочато розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила про те, що познайомилась з ОСОБА_9 в 1996 році. Проживати спільно почали з 1998 року. Протягом 4 років проживала в АДРЕСА_5 , потім разом придбали квартиру по АДРЕСА_6 . Разом вели спільний бюджет, робили ремонти в квартирі і на дачі, встановили паркан, провели газ, разом доглядали батьків.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що його довіритель звернулась до суду на підставі ст. 74 СК України, оскільки проживала разом з ОСОБА_9 з 1998 року. Подружжя разом робили ремонти в квартирі і на дачі, несли спільні витрати. Після смерті чоловіка позивач поховала його, продовжує сплачувати за комунальні послуги. Було заведено спадкову справу, свідоцтво про право на спадщину не було видано. Майно було придбано за спільні кошти, має статус спільної сумісної власності. Представник позивача вказав про те, що позивач дійсно підтримувала ОСОБА_9 , робила медичні маніпуляції, оскільки він хворів, а його родина не цікавилась здоров`ям та життям ОСОБА_9 .

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживала з ОСОБА_16 на АДРЕСА_11 з 1982 року. Через 6 років придбали квартиру на АДРЕСА_12. Зазначила, що подарувала чоловікові перший автомобіль. Чоловік виховував дітей, ходив на батьківські збори. Спочатку у чоловіка не було власних коштів, допомагали і батьки з Сухумі , як дружини, так і батьки чоловіка. Разом з чоловіком придбавали машини. Просила чоловіка придбати дачу. Чоловік часто їздив у відрядження, заробляв значні кошти, тому любив, щоб усе було на ньому. ОСОБА_5 вказала, що довіряла чоловіку та знала, що майно залишиться дітям. Повідомила про те, що розлучення з чоловіком було фіктивним, у зв`язку з отриманням кредиту. Відносини з чоловіком були прекрасні. З 2000 року чоловік іноді ночував на АДРЕСА_15 . ОСОБА_5 не заперечувала, бо довіряла чоловікові.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив про те, що його батько був здоровим, працював на двох роботах, приїздив на машині, носив на руках внучку, підписував багатомільйонні контракти, допомагав і мамі, і ОСОБА_1 . Земельна ділянка була придбана в шлюбі з мамою, квартиру на АДРЕСА_15 дід подарував, машина одна була подарована братом. В квартирі по АДРЕСА_6 бачив і ОСОБА_1 , і інших жінок. В доступі в квартиру по АДРЕСА_13 батька не обмежували, проте він постійно проживав в квартирі по АДРЕСА_6 .

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив про те, що його племінник після закінчення технікуму був направлений до Жовтневої клінічної лікарні, через рік цей технікум закінчила його перша дружина і вони зареєстрували шлюб в якому виховали двох дітей, придбали майно. Заперечував щодо придбання ОСОБА_9 майна з позивачем. Вказав, що майно його племінника належало йому на праві особистої приватної власності. Причина переходу племінника до іншої квартири - було перенаселення квартири по АДРЕСА_7 , що квартиру позивач орендувала. Зазначив про наявність кримінального провадження щодо автомобіля марки «Нissan».

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, як дочка померлого бачила позивача як співробітника батька. Між ними були гарні відносини, позивач любила його і підтримувала. Батько не перебував у безпорадному стані. До батька їздили з братом, провідували.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_9 більше 20 років, вказав, що позивач та ОСОБА_9 разом працювали, вели спільний бюджет, купували у нього автомобіль.

Свідок ОСОБА_20 показала, що до 2004 року позивач та ОСОБА_9 проживали на АДРЕСА_5 як подружжя, їздили до батьків, разом допомагали, підтримували. Протягом останніх років у ОСОБА_9 погіршився стан здоров`я, хворів на цукровий діабет, туберкульоз, потребував допомоги, бо приймав по графіку ліки, їжу, тому позивач допомагала.

Свідок ОСОБА_14 показала, що працювала двірником, бачила як позивач та ОСОБА_9 разом їхали на роботу та повертались з неї, вказала, що їй відомо, що ОСОБА_9 хворів на цукровий діабет, змінився, змарнів, було запалення у нього. Позивач завжди допомагала.

Свідок ОСОБА_21 показала, що в`їхала в квартиру по АДРЕСА_6 в 1999 році. З того часу позивач та ОСОБА_16 стали її сусідами, знала обох, завжди були разом. В суботу і неділю їздили в село. Останнім часом ОСОБА_9 хворів.

Свідок ОСОБА_22 вказала, що позивач є її подругою, з ОСОБА_9 позивач прожила близько 20 років, тому цей факт необхідно встановити. Свідок пояснила, що вона та її чоловік дружили з позивачем та ОСОБА_9 , разом ходили до церкви на Великдень, дні народження, їздили до батьків на кладовище. Вказала, що позивач та ОСОБА_9 разом відпочивали в Туреччині, Криму, Моршині, Закарпатті. Разом будували дачу, придбали автомобіль «Ніссан».

Свідок ОСОБА_23 показала, що знала позивача та ОСОБА_9 як чоловіка і жінку з 2005 року, їй невідомо було, що стосунки між ними не зареєстровано. Увесь час ОСОБА_9 проводив з позивачем. ОСОБА_9 часто хворів, перебував на лікарняних, їздив до санаторію, останнім часом хворів на коронавірус, просив допомогти позивача, яка також захворіла на коронавірус. На запитання представника відповідача свідок вказала, що є спіробітником лікарні, де працювали разом.

Свідок ОСОБА_24 показала, що працює консьєржем, бачила, що позивач та ОСОБА_9 разом ходили на роботу та повертались з роботи. ОСОБА_9 скаржився на стан здоров`я. На питання ОСОБА_4 свідок повідомила, що приїздили брати з дружинами, батько та мати.

Свідок ОСОБА_25 показала, що знає ОСОБА_26 з 1997 року, а ОСОБА_27 з 1996 року. Зазначила, що з 1998 року ОСОБА_28 припинив проживати з першою дружиною, спільне проживання вони не відновлювали. ОСОБА_29 проживали дружно спочатку на ОСОБА_30 потім на АДРЕСА_15 , всі думали, що вони чоловік і дружина.

Свідок ОСОБА_12 показала, що почала проживати на АДРЕСА_15 з 2002 року, робила ремонт, придивлялась до сусідів, зустрічались, розмовляли. ОСОБА_9 та позивач часто підвозили до роботи. Свідок заходила в квартиру, та бачила що позивач та ОСОБА_9 жили разом, приїздили, виходили з речами.

Свідок ОСОБА_31 показав, що знайомий з ОСОБА_32 з 1985 року, з ОСОБА_33 з 1998 року. Вказав, що вони проживали по ОСОБА_30 і на АДРЕСА_15 . Часто були в нього на дачі, зазначив, що ОСОБА_9 часто хворів, ОСОБА_34 допомагала.

Свідок ОСОБА_35 показала, що знала, що позивач та ОСОБА_9 перебували у фактичних шлюбних відносинах, зазначила, що її мати позичала гроші ОСОБА_36 для придбання квартири. Вказала, що у ОСОБА_9 був цукровий діабет, проблеми з легенями. Допомагала ОСОБА_34 і лікарі, а також донька ОСОБА_37 .

Свідок ОСОБА_38 показала, що позивач та ОСОБА_9 проживали сім`єю. Діти з ними спілкувались, не знала, що шлюб не зареєстровано, приїздили на дачу, в гості приходили. ОСОБА_9 гарно ставився до ОСОБА_37 , часто ходили на концерти, гуляли по ОСОБА_39 з іншою жінкою не приходив, ОСОБА_34 дивилась, що можна йому їсти і що пити. ОСОБА_9 хворів на цукровий діабет, мав проблеми з легенями.

Свідок ОСОБА_40 показала, що працювала старшою медсестрою, знала ОСОБА_27 та ОСОБА_26 як співробітників, ОСОБА_28 потребував догляду, ОСОБА_34 провідувала його.

Свідок ОСОБА_41 показав, що знав ОСОБА_27 з 1996 року, а ОСОБА_26 з 1997 року. З 1998 року вони проживали разом, почали спілкуватись, приїздили до нього та дружини в Бориспіль. Все робили з ОСОБА_33 спільно. Останнім часом ОСОБА_28 хворів, ОСОБА_34 допомагала.

Свідок ОСОБА_42 показала, що з 1998 року вона з чоловіком проживали в Борисполі, а позивач з ОСОБА_32 на ОСОБА_30 , бували в гостях, на роботу і з роботи вони разом їздили, з 2018 року ОСОБА_28 почав хворіти, ОСОБА_34 контролювала, щоб вчасно поїв, прийняв ліки, працювали вони разом, прожили 23 роки.

Свідок ОСОБА_43 показав, що познайомився з ОСОБА_32 в 2008 році,з 2012 працював з ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , знав їх як подружжя, приходив до них додому. ОСОБА_34 накривала на стіл, поводили себе як люди, які перебувають в стосунках.

Свідок ОСОБА_44 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_45 знає з 1983 року, а ОСОБА_46 з 1996 року. Вказала, що проживали разом, відтавали заміж доньку. Свідок бувала у них вдома, бачила родичів, братів, батьків.

Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_9 пішов у засвіти. ОСОБА_29 почав спілкуватись з 1998 року. Вони придбали квартиру, робили все для того щоб діти спілкувались. ОСОБА_48 коли народилась онука. Були разом на весіллі доньки ОСОБА_37 .

Свідок ОСОБА_49 в суді пояснила, що ОСОБА_50 з дружиною придбали будинок в АДРЕСА_8 . Свідок є їх сусідкою. В 2014-2015 роках ОСОБА_50 та його законна дружина зробили прибудову і побудували паркан. В 2020 році ОСОБА_50 повідомив, що дачу залишить сину. Діти та онука приїздили на дачу, сім`я разом відпочивала.

Свідок ОСОБА_51 пояснила, що з 1989 року проживала в одному будинку з ОСОБА_9 . ОСОБА_50 весь час проживав з дружиною, відповідачем. До них приїздили родичі. ОСОБА_50 обожнював онуку, вільний час приділяв сім`ї. Про майно нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_52 в суді пояснив, що з 1992 року знайомий з ОСОБА_53 . Відомо, що він жив з дружиною, допомагав дітям. Хворів на цукровий діабет. У ОСОБА_54 було декілька авто за час життя. ОСОБА_55 , яку було відрекомендовано як співробітницю ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що ОСОБА_56 є його братом. ОСОБА_50 кохав свою дружину, любив дітей та онуку. З дружиною придбали дачу, гараж, автомобіль. Відомо, що позивач орендувала у ОСОБА_54 житло. Він мав намір її виселити.

Свідок ОСОБА_57 в суді пояснив, що його брат працював з ОСОБА_33 . Невідомо в яких стосунках вони перебували.

Свідок ОСОБА_58 в судовому засідання показала, що з 1992 року переїхала в Україну до сестри ОСОБА_59 та її чоловіка. ОСОБА_50 допоміг влаштуватись на роботу фтизіатром, а чоловікові на будівництво. ОСОБА_50 був добрим, допомагав з операцією. Позивача вперше побачила в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_60 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_50 допомагали з похованням сина. Останній раз бачила ОСОБА_46 в 2019 році, коли відвідувала його маму на Полтавщині. Зазначила, про те, що їй було відомо, що ОСОБА_50 працював у медичній сфері, не бачила щоб хворів. Нічого не казав про жінку ОСОБА_45 . Їздив на жовтому мікроавтобусі та чорній машині. В квартирі на АДРЕСА_14 проживала мама ОСОБА_59 , діти, онука. Розлучились, бо ОСОБА_50 не міг там проживати.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про розірваня шлюбу, шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №97 31.07.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва ( а.с. 54, т.2).

Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 59 років про що Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України здійснено актовий запис за №20533 ( а.с. 29,т.10).

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

До позовної заяви позивачем надано спільні фото з ОСОБА_9 (а.с. 69-99,т.1).

В судовому засіданні 20.10.2021 надано пояснення позивачем, яка вказала про те, що проживала спільно з померлим ОСОБА_9 в період з 1998 року по дату смерті. ОСОБА_61 пояснила про те, що за місцем спільного проживання з померлим ОСОБА_9 бачила лише дітей померлого. Відвідини дітей були нечастими, іноді конфліктними. ОСОБА_1 вказала про те, що дбала про ОСОБА_9 , як дружина, працювала з ОСОБА_9 , перебувала з ОСОБА_9 на спільних відпочинках та заходах, проживала з ним спільно по АДРЕСА_5 з 1998 року, а з 2004 року в АДРЕСА_6 . Доказів реєстрації її місця проживання по АДРЕСА_6 позивач не надала.

16.11.2022 позивача було допитано в судовому засіданні під присягою в якості свідка. Позивач підтвердила факт проживання з ОСОБА_9 протягом 23 років.

Факт проживання позивача по АДРЕСА_6 в судовому засіданні 23.11.2021 підтвердили свідки: ОСОБА_21 сусідка, яка проживає по АДРЕСА_9 , з 1999 року, ОСОБА_24 , яка працює консьєржем в будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_12 , сусідка, яка проживає в кв. АДРЕСА_10 , з 2002 року.

Згідно до ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Згідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

До позовної заяви позивачем додано:

копію державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0.0533 га, для ведення садівництва, розташовану в Київській обл., Обухівському р-ні, Підгірцівської сільської ради, СТ «Арсеналець-7», виданого ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу №521 від 23.10.1998 ( а.с. 36, т.1);

копію договору про наміри від 07.12.1999, укладеного між ОСОБА_1 та брокером агенства нерухомості «Аргомед» щодо наміру покупця, ОСОБА_1 укласти договір щодо придбання двокімнатної квартири АДРЕСА_1 вартістю 84 000 грн. ( а.с. 37).

копію розписки ОСОБА_1 від 10.12.1999 про зобов`язання щодо повернення коштів в розмірі 8800 доларів ОСОБА_10 до 10.12.2000 ( а.с.38, т.1);

копію розписки ОСОБА_10 від 14.11.2000 про отримання від ОСОБА_1 8800 доларів США ( а.с.39,т.1).

копію договору купівлі-продажу від 03.12.1999, укладеного між ОСОБА_15 та ОСОБА_62 , посвідченого Ковток А.І., державним нотаріусом 22-ої Київської державної нотаріальної контори 03.12.1999 ( а.с. 40,т.1);

копію свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 31.08.2000. виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА ( а.с.41, т.1);

копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.43-45,т.1).

копію договору дарування квартири від 15.06.2009, відповідно до якого ОСОБА_15 безоплатно передав у власність кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_9 ( а.с. 47.т.1);

копію Витягу з Державного реєстру правочинів №7394552, сформованого 15.06.2009 приватним нотаріусом Телегою Т.М. щодо дарування ОСОБА_15 , належної йому кв. АДРЕСА_1 обдаровуваному ОСОБА_9 ( а.с. 48.т.1).

копію договору купівлі-продажу транспортного засобу №2557 від 22.07.2019 відповідно до якого ТОВ «А-СТАНДАРТ» передано у власність ОСОБА_11 транспортний засіб марки Volkswagen Crafter, 2014 р.в. ( а.с. 49,т.1).

копію договору дарування транспортного засобу відповідно до якого ОСОБА_11 безоплатно передав у власність ОСОБА_9 транспортний засіб марки Volkswagen Crafter, 2014 р.в ( а.с. 50-51);

копію договору Територіального сервісного центру МВС №8046 від 12.04.2017 згідно з яким ОСОБА_63 зобов`язався передати ОСОБА_9 у власність автомобіль марки «NISSAN» ( а.с. 53-54,т.1);

копію звіту про незалежну оцінку транспортного засобу «NISSAN X-TRAIL», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.12.2020, згідно з яким вартість транспортного засобу складає 199 636 грн. Вартість частки: 99818 грн. ( а.с.56- 61,т.1).

Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

На підтвердження ведення спільного бюджету, спільного господарства та стану здоров`я ОСОБА_9 позивачем було додано копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого №8360 від 06.04.2012, копію виписки ультразвукового дуплексного сканування, копію призначення лікаря, копії записів про графік прийому ліків, копії рахунків, накладних та чеків на придбання будівельних матеріалів ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , копії особистих записів ОСОБА_9 про витрати по будівельних роботах, копію договору на виконання будівельних робіт, укладеного між ТОВ «Мегаполіс Інвест 21» та ОСОБА_9 , вітальних листівок (до 43-річчя, до 45-річчя померлого від рідних з дописом « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ), копію протоколу замовлення послуг та обладнання абонента ОСОБА_1 від 23.08.2008 ( а. с. 4-30,т.5).

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Так, суд погоджується з доводами позивача про наявність з ОСОБА_9 відносин, притаманних подружжю разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Надаючи оцінку показанням свідків, суд приходить до висновку що їх показання носять загальний характер та стосуються здебільшого констатації факту спільного проживання сторін, що не підтверджує факту усталених відносин, що притаманні подружжю. Отже, покази допитаних свідків щодо відносин сторін до встановленого судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на думку суду, не підтверджують наявності у них усталених відносин, які притаманні подружжю. Спільні фото та відпочинок не можуть однозначно слугувати достатніми доказами для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виникнення таких відносин.

Окремо слід вказати, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, проживання за однією адресою, факт перебування у близьких стосунках самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Надані позивачем докази понесення витрат на поховання, угоди (договори) долучені до матеріалів справи, докази оплати комунальних послуг, медичні виписки та копії записів, листівки не доводять факту ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, зважаючи на наведені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Частиною першою статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що для визнання майна спільною власністю на підставі статті 74 СК України, потрібно підтвердити факт проживання осіб однією сім`єю без шлюбу - у той період, коли було придбане спірне майно.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

При цьому, позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні. Поряд із цим доказів спільного бюджету з ОСОБА_9 та фінансової участі позивача у придбанні майна суду не надано, як і не надано доказів ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взяємних прав та обов`язків подружжя.

Сторонами не заперечується, що автомобілі були захопленням ОСОБА_9 , він часто їх змінював протягом життя. Свідок ОСОБА_19 в суді підтвердив, що гроші за «Nissan» йому передавав ОСОБА_9 . Відтак, оскільки позивачем не доведено фінансову участь у придбанні майна та факту ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, позовні вимоги про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні є такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно із ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивачем додано виписки з медичної документації ОСОБА_9 на підтвердження тривалого лікування ( а. с. 122-250,т.1, а.с.10-12,т.2, а. с. 135-250, т.2,а.с. 1-177,т.3).

Відтак, підставами для зміни черговості спадкування є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Так, у постанові від 30 травня 2019 року у справі № 346/1178/17 Верховний Суд наголосив: «Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку».

Аналогічний висновок про підстави задоволення позову про зміну черговості одержання права на спадкування ВС зазначив і у постанові від 11 грудня 2020 року у справі № 373/1144/17:

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 521/6358/17 (провадження № 61-11757св19), від 27 травня 2020 року у справі № 755/8930/18 (провадження № 61-14692св18) та від 18 червня 2020 року у справі № 565/1046/16-ц (провадження № 61-35423св18).

Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів»

За наданими суду доказами безпорадний стан ОСОБА_9 не підтверджений. Поряд із цим вбачається що ОСОБА_9 працював та самостійно отримував заробітну плату. Допитані свідки та сторони зазначили, що ОСОБА_9 до останніх днів життя активно працював, керував автомобілем, їздив у відрядження.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку що ОСОБА_9 міг забезпечувати свої життєві потреби. Доказів, які б надавали підтвердження, що померлий був у безпорадному стані, триваючий через похилий вік чи хворобу, потребував стороннього догляду, допомоги, піклування суду не надано.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інші доводи позивача не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору не підлягають.

Зважаючи на вимоги ст.ст. 2, 4, 6-13, 79,82, 89, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім`єю, зміну черговості права на спадкування та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2023

Суддя: Комаревцева Л.В.