Ухвала

14 лютого 2023 року

місто Київ

справа № 307/913/20

провадження № 61-945ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури

на постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах Держави в особі Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Тячівська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах Держави в особі Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області у березні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з відповідача на користь Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області безпідставно збережені грошові кошти за використання земельної ділянки у розмірі 259 106, 99 грн.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 20 липня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області задовольнив позов Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області безпідставно збережені грошові кошти за використання земельної ділянки у розмірі 259 106, 99 грн.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 12 грудня 2022 року Закарпатський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2020 року скасував та закрив провадження у справі № 307/913/20.

Суд роз`яснив Тячівській місцевій прокуратурі Закарпатської області, яка подала позов в інтересах Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, право на звернення із таким позовом до відповідного господарського суду.

Роз`яснив позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури 13 січня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2020 року залишити в силі.

Ухвалою від 24 січня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 31 січня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала докази на підтвердження повноважень прокурора на підписання касаційної скарги у справі № 307/913/20.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 306/2004/15-ц, від 12 червня 2018 року у справі № 922/3204/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 904/1182/17, від 21 вересня 2022 року у справі № 644/6381/19, відповідно до яких для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності позивач мав довести суду факт здійснення фізичною особою-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку);

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 306/2004/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 904/1182/17, згідно з якими наявність у фізичної особи статусу підприємця не доводить те, що з моменту її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця вона виступає в такому статусі у всіх правовідносинах, зокрема і щодо набуття в оренду чи у власність земельної ділянки.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Тячівського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 307/913/20 за позовом Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах Держави в особі Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак