Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 757/61632/16-ц

провадження № 61-45312св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство

з обмеженою відповідальністю «Кавицький»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферентино» про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року

у складі судді Васильєвої Н. П. позовні вимоги ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсними:

- кредитний договір від 31 травня 2006 року № 602-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 24 грудня 2007 року № 1054-Ф, укладений між

ЗАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ОСОБА_1 з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 08 червня 2005 року № 340-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 380, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ТОВ «Кавицький», правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 379-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк», та ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 377-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 378-Ф, укладений між

ЗАТ «Тас-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 31 травня 2006 року № 601-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_7 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 543, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 545, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 547, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 550, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 552, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 554, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 540, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 06 серпня 2010 року № 1641, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами.

Скасовано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про іпотеку та обтяження, внесені на підставі:

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 543, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 545, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 547, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 550, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 552, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 554, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і

ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 540, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 06 серпня 2010 року № 1641, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційні скарги

ОСОБА_8 , ТОВ «Ферентино», до якої приєдналося ТОВ «Кавицький», задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року та постанову Верховного Суду від 29 серпня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у задоволенні заяв представника ПАТ «Дельта Банк» - Ковалика В. В. та представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_9 про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2022 року у задоволенні заяви представника ТОВ «Кавицький» - Лабатюка Я. М. про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2022 року у задоволенні заяви представника ТОВ «Кавицький» - Лабатюка Я. М. про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року відмовлено.

14 липня 2022 року ТОВ «Ферентино» подало до Верховного Суду заяву, у якій просить роз?яснити постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року про те, чи можуть первісні позичальники звернутися до суду із позовом, у разі необхідності захисту їх прав та законних інтересів.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця

в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову

у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Виходячи із вказаної норми, підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, і без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які суперечили б або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.

Подібні висновки зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від

14 червня 2018 року у справі № 800/507/17 (провадження № 11-263сап18).

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли таке рішення не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є не зрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Результат аналізу заяви ТОВ «Ферентино» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року свідчить про те, що вона стосується роз`яснення мотивів постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року.

З огляду на це колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви

ТОВ «Ферентино» про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 757/61632/16-ц слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферентино» про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов