Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 350/1458/21

провадження № 61-10720св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні дорогою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2022 року в складі судді Пулика М. В. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року в складі колегії суддів: Фединяка В. Д., Василишин Л. В., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дубівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні дорогою.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він є власником та проживає у будинку АДРЕСА_1 , яке успадкував після смерті батька. По сусідству з ним проживають відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які встановили огорожу власних домогосподарств таким чином, що вийшли за межі «червоних ліній» вулиці, пригородивши на свою користь частину громадської вулиці та звузивши її, при чому ОСОБА_3 пригородив дві електроопори, змістивши їх у сторону його господарства.

Стверджував, що виходячи з неправомірних дій відповідачів, не може влаштувати водяну свердловину для влаштування водяної помпи для подачі води до будинку, оскільки бурова установка не може заїхати з вулиці на його подвір`я. У зв`язку з чим неодноразово звертався з письмовими заявами до компетентних органів. Зокрема, 07 червня 2018 року до Дубівської сільської ради, на яку 20 червня 2018 року сільським головою Мухарем О. Є. йому надано відповідь, що за цим фактом комісією сільської ради складено акт про те, що на даний час всі земельні ділянки приватизовані і перебувають у приватній власності громадян, тому розширити громадську АДРЕСА_1 можливо лише за погодження всіх жителів вулиці. Вважає, що ця обставина свідчить про те, що Дубівська сільська рада, у власності якої перебуває громадська вулиця, не вживає жодних дій щодо відновлення первісного стану вулиці, частина якої фактично самовільно захоплена відповідачами та звужена шляхом встановлення огорожі.

Після чого він звертався з письмовою заявою до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, проте листом першого заступника голови Рожнятівської РДА Тринчука А. йому надано відповідь, що згідно з Генеральним планому села Дуба за 1984 рік, ширина АДРЕСА_1 повинна становити 8 м. і відповідно до пункту 6.1.34 ДБП Б2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій» присадибна ділянка не може виступати за червону лінію вулиці та межі земельної ділянки. В даному випадку земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0127, яка розташована навпроти його домоволодіння, передано у приватну власність, а згідно з кадастровим планом частина АДРЕСА_1 підлягає під проектне розширення дороги, тому цим листом для встановлення факту захоплення вулиці Дубівській сільській раді рекомендовано звернутися до ліцензійної проектної землевпорядної організації для встановлення (відновлення) меж у натурі (на місцевості) приватизованих земельних ділянок на АДРЕСА_1 , оскільки у відповідності до статті 189 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Вважає, що відповідач Дубівська сільська рада самоусунулася від виконання покладених на неї законом обов`язків, а відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , користуючись бездіяльністю Дубівської сільської ради, самі відмовляються в добровільному порядку привести межі своїх земельних ділянок до первісного стану та звільнити частину захопленої ними громадської АДРЕСА_1 .

Крім того, на звернення до філії АТ «Прикарпаттяобленерго «Західна» в м. Калуш про перенесення електроопори № 47, яка унеможливлює йому заїзд до його господарства, листом № 11698/430 від 31 серпня 2020 року його повідомлено, що опора № 47 Л-1 від ТП-365 села Дуба, яка знаходиться на сусідній ділянці через дорогу від нього, може бути перенесена тільки за зверненням власника земельної ділянки.

Внаслідок самовільних протиправних дій відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , за бездіяльності відповідача Дубівської сільської ради порушуються добросусідські відносини, створюються йому та іншим жителям села незручності у користуванні громадською проїзною дорогою ( АДРЕСА_1 ), чим порушують його право, зокрема на заїзд до свого будинковолодіння.

Враховуючи наведене, позивач просив суд:

зобов`язати відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не чинити йому перешкоди у користуванні проїзною громадською дорогою, а саме АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно встановлених огорож із частини дороги за межі червоної лінії;

зобов`язати Дубівську сільську раду звернутися до ліцензійної проектної землевпорядної організації для встановлення (відновлення) меж у натурі (на місцевості) приватизованих земельних ділянок на АДРЕСА_1 згідно з рекомендаціями Рожнятівської РДА;

стягнути з відповідачів понесені у справі судові витрати.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області

від 27 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року в указаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У січні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз наведених положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Дубівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні дорогою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року, призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська