Справа №: 343/156/23
Провадження №: 2/0343/129/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судових засідань Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , в якому просив розірвати укладений між ними шлюб, що зареєстрований 24 жовтня 2017 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 208, малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з ним, а також стягнути з відповідачки на його користь сплачену суму судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Між ними відсутні почуття взаємної любові, поваги, через що постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідачка більшу частину року проживає за кордоном, оскільки працює на сезонних роботах. Вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, тому вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим, що стало причиною для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Додатково пояснив, що фактично їхня з відповідачкою сім`я розпалася, оскільки вже більш як півроку вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та сімейних відносин не підтримують і зберегти сім`ю не бажають. Відповідачка часто їздить за кордон, де планує залишитися на проживанні, діти постійно проживають з ним.

Відповідачка позов визнала та пояснила, що вона також хоче розірвати укладений з позивачем шлюб, оскільки їхні відносини себе вичерпали. Вона знайшла кращого чоловіка і бажає влаштувати своє життя за кордоном. Спору щодо дітей у них немає, вона згідно, щоб діти продовжували проживати з позивачем, а вона буде допомагати в їх утриманні. Просила позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та в рішенні від 27 листопада 1992 року в справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Аналіз норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.10.2017 року (а.с. 4), сторони по справі 24 жовтня 2017 року зареєстрували шлюб у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 208.

Про те, що у цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать свідоцтва про їх народження серії НОМЕР_2 від 06.11.2019 року та серії НОМЕР_3 від 12.05.2021 року (а.с. 8-9).

В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї.

Сторони більш як півроку проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають, відповідачка часто їздить за кордоном, а малолітні діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з батьком, спору щодо їх місця проживання між сторонами немає. Також сторони категорично наполягають на розлученні та просять не надавати їм строк для примирення, оскільки це результату не принесе.

За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам, а тому позов слід задоволити, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвати, малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з позивачем.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Як вбачається з квитанції № 0.0..1 від 26.01.2023 року (а.с. 5), позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 074,00 грн., тому вказану суму слід стягнути з відповідачки на користь останнього.

На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112-114,141 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24 жовтня 2017 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 208, розірвати.

Малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з батьком, позивачем ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 074,00 грн. (одну тисячу сімдесят чотири гривні) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 26.03.2009 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: