ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22002/22

Провадження № 22-ц/4820/110/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю апелянтки та її представниці,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Стефанишина С.Л. від 25 жовтня 2022 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , в обґрунтування заяви зазначала, що з 09.06.2001 року вона перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2017 року шлюб між ними розірвано.

З 2004 року стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються напруженими та носять конфліктний характер. ОСОБА_2 систематично чинить психологічне насильство відносно неї, що проявляється в образах, нецензурній лайці, погрозах застосування фізичного насилля.

Заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів за захистом своїх прав та в інтересах дітей.

23.11.2020 року відносно ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис на 10 діб із заходами зобов`язання залишити місце проживання ОСОБА_1 , забороною в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 .

Неодноразово погрози від ОСОБА_2 надходили з номера телефону, зареєстрованого в Республіці Польща, заявниці було відомо, що останній перебуває за межами України. 06.10.2022 року ОСОБА_2 надіслав повідомлення на телефонний номер сина, ОСОБА_5 , в додаток «viber», в яких погрожував ОСОБА_1 розправою.

07.10.2022 року заявниця звернулася до ХРУП ГУНП із заявою про вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, домашнього насильства.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 просила встановити обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на 6 місяців із забороною наближатися на відстань менше 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 громада, масив « ІНФОРМАЦІЯ_3 », до місця роботи ОСОБА_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (ринок « ІНФОРМАЦІЯ_4 »), до місця навчання сина ОСОБА_7 колегіуму імені Володимира Козубняка, що по АДРЕСА_2 та місць відвідування сином занять з плавання комунальний басейн «Плоскирів», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та тренажерного залу «Еволюшин» по вул. Старокостянтинівське шосе, 26 в місті Хмельницькому; особисто та/або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.10.2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 . На думку апелянтки, суд першої інстанції не дав належної оцінки повідомленням (у виді скриншотів), що були надіслані ОСОБА_2 сину ОСОБА_8 з прямими погрозами життю ОСОБА_1 та її молодшому сину ОСОБА_9 . У судовому засіданні представницею заявниці наголошувалося на цих повідомленнях, оскільки саме вони стали підставою для звернення ОСОБА_1 до поліції із заявою про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства.

Не враховано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу 17.10.2017 року разом не проживають, будинок АДРЕСА_4 територіальна громада, масив « ІНФОРМАЦІЯ_3 », належить на праві власності заявниці, в ньому вона проживає разом із сином ОСОБА_10 . Тому встановлення обмежувального припису щодо ОСОБА_2 ніяк не порушує його право власності.

Через інформаційну систему «Судова Влада» стало відомо про перебування на розгляді у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.173-2 КУпАП. Однак, у зв`язку із тим, що сплив строк накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, провадження в справах закрито. ОСОБА_2 не було притягнуто за протиправну поведінку в обох випадках не у зв`язку із тим, що він не вчиняв домашнього насильства, а з процесуальних підстав. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 систематично вчиняє протиправні дії відносно ОСОБА_1 та неповнолітнього сина, та не приховує свого наміру з приводу заподіяння розправи над ОСОБА_1 та її синами.

В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представниця підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

ОСОБА_2 в суд не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що з 09.06.2001 року по 17.10.2017 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, мають двох синів - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , Хмельницький р-н., Чорноострівська територіальна громада, масив « ІНФОРМАЦІЯ_3 », цей житловий будинок належить їй на праві власності. Неповнолітній син ОСОБА_12 проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Згідно повідомлення Хмельницького РУН №12866/121/119/2022 від 17.10.2022 року ОСОБА_1 зверталася до підрозділів поліції щодо неправомірних дій ОСОБА_2 14.05.2022 року, 23.11.2020 року, а також останньому 23.11.2020 року винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб із заходами зобов`язання залишити місце проживання ОСОБА_1 , забороною в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 .

07.10.2022 року ОСОБА_1 також зверталася до органу Нацполіції із заявою про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з недоведеності вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 щодо заявниці та існування високого рівня вірогідності продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду та неналежну оцінку наданих доказів є безпідставними.

Так, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства визначає Закон N2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 частини першої статті 1 Закону N 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч.2 ст.26 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону N 2229-VIII рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно пункту 9 частини першої статті 1 Закону N 2229-VIII оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження фактів домашнього насильства ОСОБА_2 щодо неї заявниця надала письмові повідомлення (у виді скриншотів), що за її словами були надіслані ОСОБА_2 через засоби мобільного зв`язку (додаток Viber) сину ОСОБА_8 з прямими погрозами її життю.

У зв`язку з цими погрозами вона звернулася до Хмельницького райуправління ГУНП, де складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.10.2022 року.

Згідно повідомлення Хмельницького райуправління поліції №12866/121/119/2022 від 17.10.2022 року заява від 07.10.2022 року ЄО № 19337 перебуває на розгляді в секторі протидії домашньому насильству управління, протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 станом на 15.10.2022 року не складалися.

Заявниця не надала доказів відкриття справи про адміністративне правопорушення по цьому факту щодо ОСОБА_2 і притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як підтвердила апелянтка в апеляційній скарзі, по фактах її звернень до підрозділів поліції щодо неправомірних дій ОСОБА_2 14.05.2020 року, 23.11.2020 року його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження в справах з цих підстав закрито.

Постановами Хмельницького міськрайонного суду від 29.04.2021 року у справі № 686/29617/20, від 13.10.2020 року у справі № 686/13284/20 про закриття провадження в справі з підстав закінчення строку накладення адміністративного стягнення в порушення ст.ст. 9, 245, 247 КУпАП не встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні цих правопорушень.

При цьому вказані постанови не оскаржувалися в апеляційному порядку ОСОБА_1 і набрали законної сили.

Отже, за відсутності фактів притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо заявниці наявні докази (скриншоти повідомлень у месенджері та терміновий заборонний припис від 23.11.2020 року ОСОБА_2 строком на 10 діб) не є достатніми на підтвердження високої вірогідності продовження чи повторного вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці.

У зв`язку з цим не мають істотного значення доводи апеляційної скарги про те, що встановлення обмежувального припису щодо ОСОБА_2 ніяк не порушує його право власності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 січня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк