справа № 492/839/22
провадження № 2/492/236/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2023 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Погорельник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Первомайське», площею 8,0 га,що залишилася після смерті його тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що він разом з тіткою спільно проживали з 01 січня 2002 року до дня її смерті за адресою їх місця реєстрації в буд. АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, оскільки вона була пенсіонеркою та хворіла, позивач надавав їй матеріальну та фізичну допомогу. Після смерті спадкодавиці, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг, оскільки відсутній факт спільного проживання зі спадкодавицею на момент її смерті та відсутній правовстановлюючий документ,а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

У судове засідання позивач та його представник-адвокат не з`явилися, але від представника позивача-адвоката до суду надійшла письмова заява, у якій просив суд про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представниця відповідача Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання представницею відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представницею відповідача позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю в свідоцтві про народження вказана ОСОБА_3 (а.с. 27, 29, 69, 78 зворот-79).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26, 72 зворот). З метою отримання архівної довідки про вступ у шлюб ОСОБА_5 позивач звернувся із відповідною заявою до Державного архіву Одеської області (а.с. 31), однак згідно отриманої відповіді книги реєстрації актів цивільного стану про одруження с.Трудове Кілійського району Одеської області на зберігання до Державного архіву Одеської області надійшли по 1944 рік включно, шлюб ОСОБА_5 міг бути зареєстрований не раніше 1950 року, тому витребувати архівну довідку не представилося можливим (а.с. 36). Мазур- ОСОБА_6 , яка доводилася матір`ю позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 41, 73).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0 від 19 березня 2020 року (а.с. 8) та копією актового запису про смерть № 15 від 01 липня 2007 року (а.с. 9, 71 зворот-72).

З метою отримання архівної довідки про вступ у шлюб та про народження ОСОБА_2 позивач звернувся із відповідними заявами до Державного архіву Одеської області (а.с. 30, 32), однак згідно отриманих відповідей книги реєстрації актів цивільного стану про одруження с.Трудове Кілійського району Одеської області на зберігання до Державного архіву Одеської області надійшли по 1944 рік включно, шлюб ОСОБА_2 міг бути зареєстрований не раніше 1946 року, запис про народження ОСОБА_7 не виявлено, тому витребувати архівні довідки не представилося можливим (а.с. 35, 37).

Як вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 7547/06.2-28 від 07 червня 2022 року на адвокатський запит про надання відомостей про вступ у шлюб ОСОБА_5 , про народження ОСОБА_2 та про вступ у шлюб, надати запитувану інформацію не представилося можливим (а.с. 33-34, 38-39)

Встановлення факту постійного проживання заявника необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Факт проживання померлої ОСОБА_2 однією сім`єю разом з ОСОБА_1 позивачем по справі, за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою про спільне проживання громадян на день смерті одного з них № 03-07/49 від 07 липня 2022 року (а.с. 43).

Як вбачається з довідки Веселокутської сільської ради № 635 від 15 жовтня 2020 року, довідки Веселокутського старостинського округу № 268 від 07 липня 2022 року, ОСОБА_2 дійсно проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею був зареєстрований, проживав та вів спільне господарство ОСОБА_1 (а.с. 42, 44, 71).

З листа Арцизького сектору архівного відділу Болградської районної державної адміністрації Одеської області № Р-29 від 28 квітня 2021 року вбачається, що згідно наявних книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Первомайське» за померлою ОСОБА_2 був зареєстрований 10 серпня 1997 року № 418 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288115 площею 8,0 умовних кадастрових гектарів на території Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, взамін вищевказаного сертифікату державний акт не видавався (а.с. 10, 11). Відповідно до листа Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 8/132-21 від 22 квітня 2021 року згідно наявних книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди станом на 31 грудня 2012 року змелена ділянка за ОСОБА_2 на території Арцизького району Одеської області не обліковується (а.с. 24).

Розпорядженням Арцизької районної державної адміністрації № 243 від 09 червня 1997 року було затверджено розмір земельної частки/паю в КСП «Первомайське» у кількості 8,01 умовних кадастрових гектарів та її вартість 24423,70 грн. (а.с. 12, 13-15). Згідно списку членів КСП «Первомайське», що мають право на земельну частку/пай від 18 лютого 1997 року ОСОБА_2 включена до списку (а.с. 16-23).

Про втрату вказаного сертифікату було подано оголошення про визнання недійсним сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288115 від 10 серпня 1997 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 до районної газети «Арцизские вести» № 15 за 15-21 квітня 2021 року (а.с. 25).

З листа Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 7/132-21 від 22 квітня 2021 року вбачається, що нормативна грошова оцінка 1 гектара сільськогоспорських угідь станом на 01 січня 2021 року становить ріллі 31017,00 грн., багаторічних насаджень 62737,54 грн., сіножатей 8938,01, пасовищ 7011,35 грн. (а.с. 51).

Протягом встановленого законом строку, позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки (а.с. 68 зворот), але через відсутність факту спільного проживання зі спадкодавицею на момент її смерті та відсутність правовстановлюючого документу,а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 178/02-14 від 02 квітня 2021 року (а.с. 50, 79 зворот).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 62136265 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 62136267 (заповіти/спадкові договори) від 21 жовтня 2020 року, листа № 356/01-16 від 04 жовтня 2022 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , заведена спадкова справа на підставі заяви ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за законом, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 67, 73 зворот, 74).

Судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину у вигляді земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Первомайське» с.Веселий Кут Болградського району Одеської області, площею 8,0 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288115, виданого на підставі розпорядження голови Арцизької районної державної адміністрації Одеської області № 243 від 09 червня 1997 року, зареєстрованого в Книзі реєєтрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 від 10 серпня 1997 року, після смерті тітки ОСОБА_2 , але не оформив спадкових прав на земельну частку (пай), із вищезазначених причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у п. 2, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Судом встановлено, що спадкодавиця ОСОБА_2 на момент своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала спільно зі спадкоємцем ОСОБА_1 , позивачем по справі, за місцем реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 , та вони вели спільне господарство.

Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання позивача з ОСОБА_2 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви та встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавицею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину на майно, а саме на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Первомайське» с.Веселий Кут Болградського району Одеської області, площею 8,0 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288115, виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області № 243 від 09 червня 1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 від 10 серпня 1997 року, після смерті тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивач у встановленому законом порядку після смерті спадкодавиці звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини та визнати за позивачем право власності на спадщину у вигляді зазначеної земельної частки (паю) після смерті його тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 11, 17-19, 48, 76-81, 200, 206, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 право на власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Первомайське» с.Веселий Кут Болградського району Одеської області, площею 8,0 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0288115, виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області № 243 від 09 червня 1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 418 від 10 серпня 1997 року, яка залишилася після смерті його тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.