СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/9783/22

пр. № 2/759/795/23

27 лютого 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 простягнення заборгованості за договором позики у розмірі 22 892 долари США 53 центи та судового збору.

В обгрунтування позову представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 зазначив, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 за перід з 25.09.2018 року по 18.07.2021 року укладено наступні договори позики: договір позики від 25.09.2019 року, договір поворотної позики від 04.08.2020 року, договір поворотної позики від 19.12.2020 року, договір поворотної позики від 30.12.2020 року, договір поворотної позики від 17.03.2021 року, договір поворотної позики від 22.03.2021 року, договір поворотної позики № 19/07-21 від 19.07.2021 року, договір поворотної позики № 19/07-21-1 від19.07.2021 року.

Станом на час подання позовної заяви відповідачем було порушено строки повернення грошових коштів наданих позивачем в позику, за жодним договором не було виконано своїх договірних зобов`язань, повернення коштів не відбулось навіть частково, що зумовило необхідність звернення за захистом своїх поршуених прав та законних інтересів.

Заборгованість ОСОБА_3 становить: за договором позики від 25.09.2018 року, за період з 01.01.2020 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 6 000 доларів США 00 центів, 3% річних - 387 доларів США 12 центів; за договором поворотної позики від 04.08.2020 року за період з 05.10.2020 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 5 450 доларів США 00 центів, 10% річних - 758 доларів США 16 центів, пеня - 332 доларів США 67 центів; за договором поворотної позики від 19.12.2020 року, за період з 02.01.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 1 500 доларів США 00 центів, 10% річних - 172 доларів США 16 центів, пеня - 101 доларів США 10 центів; за договором поворотної позики від 30.12.2020 року, за період з 31.01.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 4 900 доларів США 00 центів, 10% річних - 523 доларів США 56 центів, пеня - 343 доларів США 13 центів; за договором поворотної позики від 22.03.2021 року, за період з 01.04.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 900 доларів США 00 центів, 10% річних - 81 доларів США 37 центів, пеня - 69 доларів США 61 центів; за договором поворотної позики № 19/07-21 від 19.07.2021 року, яка складається з основної суми боргу - 1 200 доларів США 00 центів, 10% річних - 69 доларів США 37 центів, пеня - 104 доларів США 25 центів, а всього 22 892 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто два) долари США 53 центи; за договором поворотної позики від 17.03.2021 року, за період з 01.04.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 45 000 грн 00 коп., 10% річних - 4 068 грн 49 коп., пеня - 3 480 грн 41 коп., інфляційні збитки - 3 969 грн 00 коп.; за договором поворотної позики № 19/07/21-1 від 19.07.2021 року, за період з 29.07.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 35 000 грн 00 коп., 10% річних - 2 023 грн 29 коп., пеня - 3 040 грн 68 коп., інфляційні збитки - 2 226 грн 00 коп., а всього 98 807 грн 87 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 16.08.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (78-79).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 81-82).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 89-90).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, а також, керуючись ч. 9 ст. 128 ЦПК України повідомлена через оголошення на сайті Святошинського районного суду м. Києва, причини неявки суду невідомі.

Суд, керуючись вимогами ст.ст. 130, 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, 25.09.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 6 000 доларів США з зобов`язанням повернути їх не пізніше 31.12.2019 року (а.с. 37).

25.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Поваровою Л.В. засвідчила справжність підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та встановила їх дієздатність (а.с. 38).

04.08.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 5 450 доларів США з зобов`язанням повернути їх не пізніше 04.10.2020 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 40-41, 42).

19.12.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 1 500 доларів США з зобов`язанням повернути їх не пізніше 01.01.2021 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 45-46, 47).

30.12.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 4 900 доларів США з зобов`язанням повернути їх не пізніше 01.01.2021 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 50-51, 52).

17.03.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 45 000,00 грн з зобов`язанням повернути їх не пізніше 31.03.2021 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 55-56, 57).

22.03.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 900 доларів США з зобов`язанням повернути їх не пізніше 31.03.2021 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 61-62, 63).

19.07.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики№ 19/07-21 згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 1 200 доларів США з зобов`язанням повернути їх не пізніше 28.07.2021 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 66-67, 68).

19.07.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поворотної позики № 19/07-21-1 згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 позику у розмірі 35 000,00 грн з зобов`язанням повернути їх не пізніше 28.07.2021 року та складена розписка про передачу та прийняття коштів (а.с. 71-72, 73).

ОСОБА_3 свої зобов`язання перед ОСОБА_2 не виконала, кошти не повернула.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Також, як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміні від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

При цьому, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні висновки.

Суд вважає встановленим факт, що між сторонами у справі укладений договір позики.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк."

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Позичальник - відповідач у справі ОСОБА_3 свої зобов`язання за договором позики та за договорами поворотної позики належним чином не виконувала у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 22 892,53 доларів США та 98 807,87 грн.

Суду не надано доказів іншого розміру боргу відповідача перед позивачем.

Відповідач порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Отже у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству України.

За статтею 625 ЦК України стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

У постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 по справі №3-65гс11 висловлена наступна правова позиція: «оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, тому висновок суду касаційної інстанції про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України є необґрунтованим».

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, і трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. В силу ст. 417 ЦПК України, зазначене рішення є обов`язковим для всіх судів України, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням ВС України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує зазначені зобов`язання належним чином, а грошові кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) - грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Суд приймає до уваги розрахунки представника позивача відсотків за користування грошовими коштами, оскільки вони не спростовані відповідачем у передбаченому законом порядку, а також враховує розмір позовних вимог, визначений позивачем.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 в розмірі 22 891,53 доларів США та 98 807,87 грн є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими і достатніми доказами, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 9 359,56 грн

Керуючись статтями 11, 525-526, 530, 536, 549, 610-612,625, 626, 629, 1046-1056 ЦК України, статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 25 вересня 2018 року, за період з 01.01.2020 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 6 000 доларів США 00 центів, 3% річних - 387 доларів США 12 центів;

за договором поворотної позики від 04 серпня 2020 року за період з 05.10.2020 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 5 450 доларів США 00 центів, 10% річних - 758 доларів США 16 центів, пеня - 332 доларів США 67 центів;

за договором поворотної позики від 19 грудня 2020 року, за період з 02.01.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 1 500 доларів США 00 центів, 10% річних - 172 доларів США 16 центів, пеня - 101 доларів США 10 центів;

за договором поворотної позики від 30 грудня 2020 року, за період з 31.01.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 4 900 доларів США 00 центів, 10% річних - 523 доларів США 56 центів, пеня - 343 доларів США 13 центів;

за договором поворотної позики від 22 березня 2021 року, за період з 01.04.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 900 доларів США 00 центів, 10% річних - 81 доларів США 37 центів, пеня - 69 доларів США 61 центів;

за договором поворотної позики № 19/07-21 від 19 липня 2021 року, яка складається з основної суми боргу - 1 200 доларів США 00 центів, 10% річних - 69 доларів США 37 центів, пеня - 104 доларів США 25 центів, а всього 22 892 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто два) долари США 53 центи.

за договором поворотної позики від 17 березня 2021 року, за період з 01.04.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 45 000 гривень 00 копійок, 10% річних - 4 068 гривень 49 копійок, пеня - 3 480 гривень 41 копійки, інфляційні збитки - 3 969 гривень 00 копійок;

за договором поворотної позики № 19/07/21-1 від 19 липня 2021 року, за період з 29.07.2021 року по 24.02.2022 року, яка складається з основної суми боргу - 35 000 гривень 00 копійок, 10% річних - 2 023 гривень 29 копійок, пеня - 3 040 гривень 68 копійки, інфляційні збитки - 2 226 гривень 00 копійок, а всього 98 807 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот сім) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 9 359 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 56 копійок.

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Інформація про учасників:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 06.03.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб