Справа № 344/4393/16-ц
Провадження № 2/344/57/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.

секретаря Мрічко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючись на те, що 23 березня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/0039/82/72746, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) Євро, на строк по 22.03.2014 року (включно) із сплатою 13,75 % відсотків річних (п. 1.1, 1.2., 1.4. Кредитного договору). Свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором Банк виконав, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені умовами кредитного договору. Факт отримання кредитних коштів Позичальником підтверджується заявою на видачу готівки № 034/464-70 від 23.03.2007 року, заявою на видачу готівки № 034/126-152 від 10.08.2007 року та випискою по рахунку. 10 серпня 2007 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов, якої внесено зміни в п. 1.1, а саме: слова «з лімітом 15 000,00 євро» замінити словами «з лімітом 30 800,00 євро». 01 липня 2009 року, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника, було укладено Додаткову угоду № 20-10/70-98 до Кредитного договору, відповідно до умов якої тимчасово, на строк з 01 липня 2009 року по 30 червня 2010 року (включно), встановлено проценту ставку за користування кредитом у розмірі 10,75 % річних. Після 01 липня 2010 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки, передбаченої п. 1.4 Кредитного договору: 13,75 % річних. На підставі цієї Додаткової угоди з 01 липня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається з міна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику (п. 2.3 цієї Додаткової угоди). Відповідно до п. з Додаткової угоди з 15 липня 2009 року погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів (щомісячний рівними частинами платіж, що включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та процентів). Дата остаточного погашення щомісячних ануїтетних платежів - 15 числа кожного календарного місяця.

У позовній заяві зазначається, що між Відповідачем 2, Відповідачем 3 та Банком, з кожним окремо, було укладено Договори поруки, а саме: 23 березня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 014/0039/82/72746-1; 10 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 014/0039/82/72746-1. Відповідно до умов цих договорів кожен із Поручителів окремо на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по борговим зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року в повному обсязі пих зобов`язань. У випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, Поручитель несе солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (п. 2.1. Договору поруки). Відповідно до п. 4 Договору поруки сторони встановили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання. Також, порука припиняється, якщо Кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до Поручителя (п. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України). За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п. 10.1 кредитного договору). Позичальник не виконав належним чином свої грошові зобов`язання за Кредитним договором, не здійснив щомісячні платежі в сумах та строки, відповідно до умов, передбачених Кредитним договором. 25.03.2016 року на адресу Відповідачів було направлено вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, проте заборгованість погашена так і не була. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року станом на 10.03.2016 року складає 36 871,14 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 059 320,31 грн., із них: заборгованість за кредитом - 20 739,28 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 595 846,52 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 20 739,28 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 595 846,52 грн.; заборгованості за відсотками -16 131,86 Євро що в еквіваленті до курсу НБУ становить 463 473,79 грн., у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 15 999,41 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 459 668,46 грн. Зазначена сума заборгованості визначена на дату 10.03.2016 року та щоденно збільшується шляхом нарахування штрафних санкцій, які нараховуються згідно умов кредитного договору. Позичальник не виконав своїх зобов`язань належним чином, а саме відповідно до Графіку погашення.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року, яка станом на 10.03.2016 року складає 36 871,14 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 059 320,31 грн., із них: заборгованість за кредитом - 20 739,28 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 595 846,52 гри., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 20 739,28 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 595 846,52 грн.; заборгованість за відсотками - 16 131,86 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 463 473,79 грн., у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 15 999,41 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 459 668,46 грн.; солідарно з ОСОБА_1 стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року, що станом на 10.03.2016 року складає 36 871,14 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 059 32031 грн.; солідарно з ОСОБА_1 стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року, що станом на 10.03.2016 року складає 36 871,14 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 059 32031 грн.; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у рівних частинах по 5 296,60 грн. з кожного.

Представник відповідача подав заперечення на позовні вимоги, у якому вказує, що Кредитор, пред`явивши 08.07.2010 року вимогу про виконання зобов`язання № 19-40/10-421, скористався своїм правом вимоги усього кредиту достроково та змінив строк виконання зобов`язання, оскільки залишок непогашеного тіла кредиту станом на 08.07.2010 року становила 23953,65 євро. Таким чином, Банком було достроково змінено строки виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення всіх кредитних коштів (в т.ч. і основного зобов`язання). Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор, відповідно до частини другої 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов. Зважаючи, що строк виконання зобов`язання настав на 30-й день після отримання вимоги тобто 10.08.2010 року, а отже і розпочався перебіг терміну позовної давності на стягнення усієї суми кредитних коштів. Також, із зміною строку кредитного договору у кредитора немає жодної підстави для нарахування відсотків та застосування неустойки.

Представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 подав заперечення та відзив на позовну заяву, у яких просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

23 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 014/0039/82/72746, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_1 , як Позичальнику, кредит в сумі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) Євро, на строк по 22.03.2014 року включно, зі сплатою 13,75 % відсотків річних (п. 1.1, 1.2., 1.4. Кредитного договору).

Банк надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування (п. 3.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.2 цього договору надання кредиту може здійснюватись на розсуд Банку шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів Банком з позичкового рахунку Позичальника на його поточний рахунок з можливістю: подальшої видачі готівки через касу Банку; безготівкової оплати наданих платіжних документів (доручень) Позичальника.

Відповідно до п. 4.1 Банк зобов`язався відкрити Позичальнику позичковий рахунок та надати кредитні кошти, за умови укладання договорів забезпечення, зазначених в п. 2.1 цього договору та укладання договорів страхування відповідно до умов Договору.

На підтвердження отримання кредитних коштів Позичальником позивачем надано заяву на видачу готівки № 034/464-70 від 23.03.2007 року, заяву на видачу готівки № 034/126-152 від 10.08.2007 року та виписку по рахунку.

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу Кредитора: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення кредиту до 22.03.2014 року (включно) на відповідний рахунок; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на відповідний рахунок.

10 серпня 2007 року між Банком та Позичальником ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов, якої внесено зміни в п. 1.1, а саме: слова «з лімітом 15 000,00 євро» замінити словами «з лімітом 30 800,00 євро».

01 липня 2009 року було укладено Додаткову угоду № 20-10/70-98 до Кредитного договору відповідно до умов якої, тимчасово на строк з 01 липня 2009 року по 30 червня 2010 року (включно), якою встановлено проценту ставку за користування кредитом у розмірі 10,75 % річних на строк до 01 липня 2009 року. Після 01 липня 2010 року проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки, передбаченої п. 1.4 Кредитного договору (13,75 % річних).

Як передбачено п. 2.3 вищевказаної Додаткової угоди, на підставі цієї Додаткової угоди з 01 липня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбувається з міна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди сторони погодили, що з 15 липня 2009 року погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів (щомісячний рівними частинами платіж, що включає в себе погашення частини заборгованості за кредитом та процентів). Дата остаточного погашення щомісячних ануїтетних платежів - 15 числа кожного календарного місяця.

Також, як слідує з матеріалів справи, між відповідачем 2, відповідачем 3 та Банком було укладено Договори поруки, а саме: 23 березня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 014/0039/82/72746-1 та 10 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № 014/0039/82/72746-1.

Відповідно до умов цих договорів кожен із Поручителів окремо, на добровільних засадах, взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по борговим зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року в повному обсязі цих зобов`язань.

У випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, Поручитель несе солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (п. 2.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 4 Договорів поруки сторони встановили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання.

За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями Кредитного договору Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (п. 10.1 кредитного договору).

До всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконання Кредитного договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.ст. 257,259 ЦК України) (п. 12.5 Кредитного договору).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов`язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 014/0039/82/72746 від 23.03.2007 року, внаслідок чого станом на 10.03.2016 року заборгованість відповідача складає 36 871,14 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 059 320,31 грн., із них: заборгованість за кредитом - 20 739,28 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 595 846,52 грн., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 20 739,28 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 595 846,52 грн.; заборгованості за відсотками - 16 131,86 Євро що в еквіваленті до курсу НБУ становить 463 473,79 грн., у тому числі прострочена заборгованості за відсотками - 15 999,41 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 459 668,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликався на те, що 25.03.2016 року на адресу відповідачів було направлено вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, проте заборгованість погашена так і не була.

У свою чергу, представник відповідача ОСОБА_1 , заперечуючи позовні вимоги, вказав, що позивач 08.07.2010 року направив на ім`я відповідачки вимогу № 19-40/10-421/1147, в якій вимагав від неї протягом тридцяти днів погасити заборгованість по кредиту та відсоткам, а також сплатити пеню на загальну суму 25 260,85 Євро, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 246 289,37 грн. та 18 002,11 грн. пені. Таким чином позивач скористався своїм правом вимоги усього кредиту достроково та змінив строк виконання зобов`язання, оскільки залишок непогашеного тіла кредиту станом на 08.07.2010 року становила 23953,65 Євро. Просив застосувати позовну давність як єдину та самостійну підставу для відмови у задоволенні позову.

Перевіряючи доводи представника відповідача в частині застосування норм закону щодо позовної давності, суд виходять з наступного.

Як встановлено судом, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, комісією та процентами за користування ним (п.9.1 договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 22.03.2014 року включно (п.1.2 договору), так і строки виконання зобов`язання зі щомісячним погашенням платежів згідно Графіку погашення кредиту або шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів (п. 1.3. договору).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі з настанням кінцевого строку повернення кредиту.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як встановлено судом, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором, Банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження у направленні ОСОБА_1 досудової вимоги від 08.07.2010 року про повернення кредиту в цілому. Факт направлення та отримання такої вимоги підтверджується наявними у справі доказами (а.с. 117, т. 1).

Відтак, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та сплату пені, Банк, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про повернення кредиту та платежів за ним почався на тридцятий день невиконання такої вимоги, тобто з 09.07.2010 року та закінчився 09.07.2013 року.

З даним позовом щодо стягнення боргу за кредитом Банк звернувся до суду 11.04.2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Що стосується позовних вимог, пред`явлених до поручителів, суд виходить з наступного.

Пунктом 4.1. договорів поруки було визначено, що порука припиняється, якщо Банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання не пред`явить вимоги до Поручителя.

Як встановлено матеріалами справи, вимога-претензія про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором була направлена Банком на ім`я ОСОБА_1 08.07.2010 року.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Як встановлено, Банк не пред`явив протягом трьох років вимог до поручителів про виконання зобов`язання. Відтак, слід дійти висновку, що зобов`язання за договорами поруки від 08.08.2007 року припинилося в силу частини четвертої статті 559 ЦК України, з огляду на що правових підстав для покладання обов`язку на ТерлецькуЛ.М. та ОСОБА_3 , як на поручителів, щодо повернення заборгованості за кредитним договором № 19-40/10-421/1147 від 23.03.2007 року, в судовому порядку немає.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з припиненням дії договорів поруки № 014/0039/82/72746-1 від 23.03.2007 року та № 014/0039/82/72746-1 від 10.08.2007 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Тарас АНТОНЯК

Повний текст рішення складено 17.03.2023 року.