233 № 233/476/22
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 лютого 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря судового засідання Любач Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, до відповідача ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , в якому зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня 2021 року. Право власності позивача зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру за індексним номером 282069805 від 29 жовтня 2021 року. До укладення договору продавцями позивачу було надано довідку КП «СЕЗ №1» № 493 від 28 жовтня 2021 року, видану за даними домової книги, про відсутність у вищевказаній квартирі зареєстрованих осіб. У січні 2022 року з`ясувалося, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим у належній позивачу квартирі, при цьому тривалий час там не проживає. Реєстрація відповідача спричиняє для позивача суттєві незручності, оскільки порушує його право на власність, він позбавлений можливості вільно та на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджається своєю власністю. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача здати квартиру у довгострокову оренду, тягне за собою додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. У зв`язку з викладеним позивач просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату та час його проведення повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, письмові пояснення від третьої особи на адресу суду не надходили.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та її тітка є сусідкою позивача. Підтверджує, що відповідач ОСОБА_2 з часу придбання позивачем квартири за адресою АДРЕСА_3 , не мешкає та не з`являється. Свідку відомо, що відповідач у 2014-2015 р.р. виїхав в іншу країну на постійне проживання.
З`ясувавши позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Ізмайловою В.Б. за р/№ 1474, позивачу ОСОБА_1 належить квартира розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №282069805 від 29 жовтня 2021 року (а.с. 8-10).
Згідно довідки КП «СЄЗ №1» № 493 від 28 жовтня 2021 року за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованих осіб не значиться (а.с. 11).
При цьому, як вбачається з довідки КП «СЄЗ №1» № 109 від 18 січня 2022 року, виданої позивачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , значиться зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).
Відповідно до акту перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №1» від 18 січня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 01 серпня 2016 року. ОСОБА_2 не проживає у даній квартирі більше 5-ти років, його особистих речей не має. Відсутність ОСОБА_2 та його особистих речей в квартирі підтверджують свідки, що своїми підписами засвідчили сусіди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі понад п`ять років не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа - ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 14 лютого 2023 року. Повний текст рішення суду виготовлений 14 лютого 2023 року.

Суддя :