Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/2395/22

Номер провадження № 2/545/160/23

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

третя особа - Полтавська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного цивільну справу про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визнання спадкодавцем четвертої черги за законом, про зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння та земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визнання спадкодавцем четвертої черги за законом, про зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння та земельної ділянки, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - дружина рідного брата її батька ОСОБА_5 . ОСОБА_4 належала частка житлового будинку, яка зазначена як «перша частина» згідно з технічним паспортом, виготовленим 15.12.2021, з відповідною частиною надвірних будівель, а саме: літньої кухні літ. Д, гараж літ. Д, і сараю літ. Д1, свердловина № 4 та ворота № 2 з огорожею №3 в загальному користування, розташованого в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.1987, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою -1/4 частина, та договору дарування від 28.07.1980 посвідченого виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області - частина. З вказаний правовстановлюючих документів вбачається, що адреса зазначеного в них нерухомого майна вказана не повністю, а саме не зазначено вулицю та номер будинку. Відповідно до довідки № 360/02-41 від 23.03.2022 виконкому Терешківської сільської ради Полтавського району будинок АДРЕСА_1 згідно записів по господарського обліку належить на праві часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Згідно з довідкою БТІ Полтавського району від 25.03.2022 за ОСОБА_4 право власності на частину вказаного будинку не зареєстроване. Спадкоємцями померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2022 визнані племінниками ОСОБА_4 , так як являються дітьми ОСОБА_6 - рідного брата померлої ОСОБА_4 , який помер раніше спадкодавці - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачу належить інша половина вказаного домоволодіння, яка зазначена як «друга частина» згідно з технічним паспортом, виготовленим 15.12.2021 з відповідною частиною надвірних будівель, а саме: гараж літ Б, сарай літ Б1, літня кухня літ. Б2, погріб літ б, сарай літ б1, сарай літ. В, вбиральня літ Є, свердловини № 1,5, вигріб № 6, ворота № 2 та огорожа № 3 в загальному користуванні, відповідно до договору дарування від 25.05.2006, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А. та зареєстрованого 25.10.2006 в КП БТІ Полтавського району під номером 14013112. У 2010 році позивач разом із ОСОБА_4 приватизували земельну ділянку площею 0,1000 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія АИ № 2549949 кадастровий номер :08:001:0330. З літа 2015 року ОСОБА_4 стала погано себе почувати через постійні болі в області шлунково-кишкового тракту. У вересні 2015 їй зробили операцію та видалили жовчний міхур, а пізніше - з приводу грижі. Відповідно до копії направлення на паталогогістологічне дослідження від 15.04.2020 у ОСОБА_4 була встановлена підозра на онкохворобу кишковика. Згідно з довідкою Терешківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 02.08.2021 ОСОБА_4 перебувала на медичному обліку з приводу ІХС, стенокардія напруги, вегето-судинна дистонія, гіпертонічна хвороба ІІ-ст., хронічна діенцефальна недостатність ІІ-ст., деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів з порушенням рухової функції ІІст., цереброваскулярна хвороба, хронічний гастродуоденіт, хронічних коліт, остеохондроз хребта та потребувала постійного догляду. В період з 2019 по 2020 ОСОБА_4 надавалось амбулаторне лікування на дому: з приводу гіпертонічної хвороби, хронічної діенцифальної недостатності, ІХС, стенокардії напруги, вегето-судинної дистонії, деформуючого остеоартрозу колінних суглобів, цереброваскулярної хвороби, хронічного гатродуоденіту, хронічного коліту. З вказаного часу, а саме з літа 2015 року позивач зі своєю сім`єю: чоловіком - ОСОБА_7 , та двома синами ОСОБА_7 , 2001 року народження, та ОСОБА_8 , 2011 року народження, стали проживати однією сім`єю з ОСОБА_4 . Остання потребувала догляду в зв`язку з хворобами. Стан здоров`я ОСОБА_4 значно погіршився у 2017 році, коли до її хронічних хвороб ще додалась хвороба очей, вона стала погано бачити, через що потребувала постійного догляду. У 2019 році їй була проведена операція з приводу катаракти лівого ока. Також ОСОБА_4 погано пересувалася через хворобу колінних суглобів. Пенсію ОСОБА_4 отримувала у невеликому розмірі, та й позивач з чоловіком мали невеликі заробітні плати, а тому вони з ОСОБА_4 мали спільний бюджет. За час сумісного проживання вони на спільні кошти робили косметичний ремонт у будинку, на що придбавали будівельні матеріали: шпалери, краску для вікон та дверей, плитку та інше. За весь час сумісного проживання разом придбали: газовий котел, пилосос, блендер, праску, світильники, постільну білизну, посуд, одяг та взуття. За спільні кошти оплачували витрати на утримання будинку. Харчувались разом, за спільні гроші придбавали продукти харчування, садили разом город. По черзі готували їжу на всіх. ОСОБА_4 інколи залишалась з молодшим сином позивачки, на час її відсутності. Також позивачка купувала ліки для ОСОБА_4 , возила її до лікарень на обстеження, надавали взаємну допомогу один одному під час хвороби. Весь цей час саме позивачка опікувалась ОСОБА_4 , так як вона перебувала у безпорадному стані через похилий вік та хвороби. Після смерті ОСОБА_4 позивачка взяла на себе організацію поховання, оплатила ритуальні послуги та поминальні обіди. Вважає, що між нею та ОСОБА_4 були реальні сімейні відносини. Довідкою сільської ради підтверджується факт проживання позивачки з ОСОБА_4 однією сім`єю з літа 2015 року до дня її смерті. Позивачка з ОСОБА_4 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а позивачка прийняла спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, являється спадкоємцем четвертої черги після померлої ОСОБА_9 04.02.2021 позивачка звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом якої була відкрита спадкова справа. Постановою нотаріуса від 21.07.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутність підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем та державною реєстрацією права власності на нерухоме майно. Вважає, що має право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги - відповідачами, в рівних частках, тобто має права на 1/6 частину спадкового майна, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку. Відповідно до звіту про експертну оцінку вартості житлового будинку з господарськими спорудами складає 306164,00 грн., а земельна ділянка - 33830,00 грн. Відповідно 1/6 частина житлового будинку з господарськими спорудами складає 51027,33 грн., а 1/6 земельної ділянки 5638,33 грн. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з літа 2015 року до дня її смерті, визнати її спадкоємцем за законом 4-ї черги після смерті ОСОБА_4 ; змінити черговість одержання права на спадкування, надавши право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати право власності на 1/6 частину житлового будинку А-1 загальною площею 139.00 кв.м., житловою площею 69,10 кв.м. з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_4 ; визнати право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :08:001:0330, розташовану в АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що ОСОБА_4 та її сім`я проживали в одному будинку, який розділений та має два окремих входи. З 2015 року ОСОБА_4 стала погано себе почувати, по весні 2015 року ОСОБА_4 перенесла операцію по видаленню жовчного міхура, з лікарні її забирала позивачка, потім у вересні 2015 року ОСОБА_4 перенесла операцію пупкової грижі. ОСОБА_4 та позивач стали проживати разом однією сім`єю з літ 2015 року. Вони обробляли разом город, спільно харчувалися, мали спільні кошти, робили ремонт приміщення, господарських споруд, вели спільний побут, замінили опалювальний котел ОСОБА_4 , також позивачка відводила ОСОБА_4 до лікарні. В 2015-2017 роках ОСОБА_4 ще могла приготувати собі їжу, прати, доглядати за собою, допомагала в догляді за дітьми позивачки. З 2017 року після операції на очах ОСОБА_4 стало важко пересуватися, коли їй ставало зле під час загострення хвороб, то вона не мала змоги доглядати себе, і позивачка її годувала, давала ліки. З 2019 року ОСОБА_4 стало значно гірше, і вона боялася залишатися сама, у зв`язку з чим перейшла проживати до її половини будинку та стала там ночувати, позивач виділила ОСОБА_4 окрему кімнату. ОСОБА_4 мала призначеного соціального працівника ОСОБА_10 , яка починаючи з 2013-2014 років відвідувала ОСОБА_4 2 рази на тиждень, спілкувалася та купувала те, що ОСОБА_4 потребувала, соцпрацівник не прибирала та не готувала для ОСОБА_4 . ОСОБА_4 отримувала пенсію розміром приблизно 2300 грн., з цієї суми 500 грн. вона відкладала на поховання, а з інших сплачувала комунальні платежі, оскільки її половина будинку опалювалася, також сплачувала за водопостачання, померла готувала на воді, яка постачалася до її половини будинку, також отримувала субсидію. З 2016 року ОСОБА_4 мала з позивачкою розмови щодо спадщини, але правочину не уклали. 31.12.20 позивачка пішла з родиною на день народження, а ОСОБА_4 йти з ними відмовилася. Коли позивачка повернулася 01.01.2021 року приблизно о 1.00 год., то знайшла ОСОБА_4 померлою в половині будинку, що належала останній. Позивачка померлу поховала за кошти, які ОСОБА_4 відкладала на своє поховання за життя. Відповідачі не допомагали ОСОБА_4 , в 2020 році відповідачі взагалі не приїздили відвідати померлу, до цього часу приїздили лише на свята. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що останній рік стосунки з відповідачами були напружені, і ОСОБА_4 скаржилася, що вона не потрібна родичам, що вони відвідують її лише, щоб позичити кошти для оформлення інвалідності та на відпочинок.

Представник позивача - адвокат Новікова Т.В. у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвокат Голубенко В.П. у судовому засіданні просили в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 , який був з його згоди допитаний в якості свідка, показав, що ОСОБА_4 є його рідною тіткою по батьку та хрещеною. До 2019 року він бував у неї вдома зі своєю дружиною та відвідував її 2-3 рази на рік, після цього вони не приїздили.

Свідок ОСОБА_11 , яка працює лікарем фтизіатром Полтавської ЦРКЛ, показала, що позивач та померла мешкали в одному будинку, з 2015 року ОСОБА_12 після перенесення ОСОБА_4 операції на жовчний міхур стала опікуватися нею. Свідок після 2017 року на запрошення ОСОБА_12 приходила до ОСОБА_4 під час загострення її хвороб, скарг на головокружіння, запаморочення, болів в животі, викликали свідка приблизно 1 раз на 2 міс, щоб міряти тиск, робити ін`єкції. Під час відвідин свідок бачила, що ОСОБА_13 знаходилась в кімнаті в половині будинку ОСОБА_12 . ОСОБА_4 пересувалась з палицею. У неї також була катаракта, яку прооперували, після цього вона носила окуляри. Свідок під час відвідин ОСОБА_4 ніколи не бачила відповідачів, з померлою про них не розмовляла. Знає, що у ОСОБА_4 був соціальний працівник, і коли ОСОБА_4 оперували очі, то соціальний працівник її супроводжував під час доопераційного обстеження.

Свідок ОСОБА_14 , яка працює медичною сестрою 2-гої міської клінічної лікарні ПМР та проживає по сусідству, товаришує з позивачкою, показала, що їй відомо, що в 2015 році ОСОБА_4 перенесла дві операції, другу операцію проводили у відділенні, в якому свідок працює. Свідок відвідувала половину позивачки приблизно 1 раз на тиждень, бачила, що в цій половині у ОСОБА_4 була своя кімната, де знаходились її речі. ОСОБА_4 була емоційною людиною, страждала на тиск, неправильно харчувалася, їла продукти, які їй були заборонені, у зв`язку з чим потім часто мала болі і їй телефонувала, просила у неї допомоги. Під час відвідин ОСОБА_4 свідок відповідачів ніколи не бачила. В 2019 році ОСОБА_4 мала змогу щоденно себе гігієнічно доглядати, пересувалася з палицею, погано бачила, носила окуляри, могла приготувати нескладні страви. Знає, що її відвідував призначений соціальний працівник до моменту смерті.

Свідок ОСОБА_15 , яка працювала соціальним працівником територіального центру соціального обслуговування Щербанівської сільської ради, показала, що ОСОБА_4 була оформлена на соцобслуговування, і з 2013 року вона надавала їй соціальні послуги згідно з умовами договору до часу її смерті. Свідок відвідувала ОСОБА_4 двічі на тиждень( в понеділок та четвер), приходила до ОСОБА_4 о 8 годині ранку, проводила з нею приблизно 1,5 години. Фактично з часу її призначення і до смерті ОСОБА_4 нею надавалися послуги з психологічної підтримки, ведення документів, купівля продуктів, ліків, відвідування лікарень, написання заяв на отримання матеріальної допомоги з сільської ради. Також свідок до 2019 року сплачувала комунальні послуги, оформлювала субсидію, після цього року субсидія оформлювалася та продовжувалася автоматично. Також свідок за потреби до 2018 року замовляла для ОСОБА_4 послуги швеї, таксі. Послугу з косметичного прибирання свідок надавала ОСОБА_4 до 2015 року. Свідок не виконувала повний обсяг робіт, які передбачені договором, оскільки ОСОБА_4 від отримання частини робіт відмовлялася. Під час відвідин свідок заставала ОСОБА_4 в половині будинку ОСОБА_12 , а потім вони проходили розмовляти до половини будинку ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_16 телефонувала їй за весь час її роботи, щоб запитати про ОСОБА_4 , 2-3 рази. ОСОБА_4 до моменту смерті пересувалася з палицею по будинку, по двору, могла здійснити гігієнічні процедури щодо себе. Після смерті ОСОБА_4 свідок організовувала церковне відспівування померлої.

Свідок ОСОБА_17 , яка є сусідкою позивачки та померлої, показала, що відвідувала ОСОБА_4 2-3 рази в тиждень, ОСОБА_4 ходила з палицею, погано бачила, була в окулярах. Після перенесення другої операції ОСОБА_4 стала переважно проживати у ОСОБА_12 , скаржилася на стан здоров`я. ОСОБА_4 казала свідку, що має рідних, але не спілкується з ними.

Свідок ОСОБА_18 , яка відвідувала сім`ю ОСОБА_12 , оскільки її син та діти ОСОБА_12 спілкувалися, показала, що в 2015-2018 роках відвідувала половину будинку, де проживає сім`я ОСОБА_12 , 3-4 разів на тиждень, після 2018 року - 2-3 рази на місяць. З 2015 року свідок заставала ОСОБА_4 в половині будинку ОСОБА_12 , вважає, що померла проживала з позивачкою. Під час відвідин бачила, що ОСОБА_4 могла розігріти їсти, купалася з допомогою позивачки.

Свідок ОСОБА_19 , яка проживає у сусідньому будинку по відношенню до будинку позивачки та померлої, вікна свідка розташовані навпроти вікон в половині будинку ОСОБА_4 . Свідок показала, що останній раз бачила ОСОБА_4 взимку 2020 року перед тим, як остання померла. Зустрічала ОСОБА_4 на вулиці біля домоволодіння, остання самостійно пересувалася по двору, ходила в магазин, мала соціального працівника, який їй також допомагав. Свідок бачив, що ОСОБА_4 обробляла город сама або їй допомагав соцпрацівник.

Свідок ОСОБА_20 , яка являється донькою ОСОБА_2 , показала, що ОСОБА_4 проживала разом зі своїм рідним братом ОСОБА_21 до його смерті навесні 2015 року. Її матір ОСОБА_2 до 2017 року відвідувала ОСОБА_4 2 рази в місяць. Свідок відвідувала померлу в 2016-2020 роках, коли приїжджала разом з мамою 28.08. на день народження ОСОБА_4 та на 8 березня. ОСОБА_2 відвідувала померлу частіше. Зі слів ОСОБА_4 за допомогу ОСОБА_12 , яку та надавала, померла сплачувала кошти. Після смерті ОСОБА_4 вони на пам`ять з будинку померлої вивезли деякі речі: килим та диван. На теперішній час доступ до житла ОСОБА_4 відсутній у зв`язку з тим, що позивачка не надає ключі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд доходить до наступного:

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За приписами частини 2 статті 1259 Цивільного кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1263 ЦК України визначено, що спадкоємцями третьої черги є рідні дядько та тітка спадкодавця, тобто рідні (повно рідні або неповно рідні) брати та сестри батьків спадкодавця. Племінники не належать до спадкоємців за законом третьої черги, а спадкують за правом представлення, рівно як і діти рідного дядька та тітка спадкодавця, тобто двоюрідні брати та сестри спадкодавця.

Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.….

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Стаття 1259 ЦК України регулює черговість спадкування за законом, зокрема: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (частина перша статті 1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).

Отже, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (частина перша статті 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (частина друга статті 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. При цьому для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування.

У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2019 р. в справі № 569/18047/17-ц, від 26 вересня 2019 р. у справі № 521/6358/17, від 9 жовтня 2019 р. у справі № 552/8452/17, від 27 травня 2020 р. у справі № 755/8930/18, від 18 червня 2020 р. у справі № 565/1046/16-ц, від 27 серпня 2020 р. в справі № 266/2391/16, від 17 вересня 2020 р. у справі № 755/14155/16-ц, від 2 грудня 2020 р. у справі № 592/1045/18-ц, від 1 березня 2021 р. у справі № 233/5990/18, від 17 березня 2021 р. у справі № 200/12980/14).

Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261-1265 ЦК України.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 401/2614/17 наголосив, що належними доказами, які підтверджують безпорадній стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Вважаючи себе спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначаючи, що ОСОБА_4 є її тіткою, а не особою, з якою вона більше 5 років проживала однією сім`єю. На підставі заяви ОСОБА_1 заведено спадкову справу та запропоновано надати документи, що підтверджують право на спадкування.

Померла не складала заповіту, спадкоємці першої черги після її смерті відсутні.

За клопотанням позивачки були допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , які показали, що ОСОБА_4 була особою похилого віку, страждала на низку захворювань, перенесла декілька операцій, пересувалась за допомогою палиці по дому та двору, погано бачила, носила окуляри, могла здійснювати гігієнічні щоденні процедури, могла приготувати нескладні страви, мала призначеного соціального працівника, який відвідував її до моменту смерті. Під час відвідування свідки заставали ОСОБА_4 в частині будинку, в який проживає сім`я позивача.

На підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщини, позивачка надала такі документи та докази: довідку виконавчого комітету Теришківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 23.03.2022 згідно якої ОСОБА_23 поховала свою тітку ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2015 року проживали разом до дня смерті, вели спільне господарство; направлення на патологогістологічне дослідження від 15.04.2020 ОСОБА_4 ; виписний епікриз із історії хвороби № 6540 ОСОБА_4 ; виписку № 18989 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 від 20.09.2019; настанову з експлуатації котла опалювального сталевого типу «АОГВ»; відповідь Терешківської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини щодо стану здоров`я ОСОБА_4 ; копію чеку датованого 22.08.2020, копії чеків без дати та копії товарних чеків датованих 01.05.2015 на придбання жіночого взуття; копію чеку датованого 27.11.2017 на придбання насосу.

Суд виходить з того, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Зі змісту наданих позивачем доказів не вбачається, що спадкодавиця протягом останніх 5 років, які передували відкриттю спадщини, проживала однією сім`єю з позивачем (спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків). Показання свідків і надані позивачем письмові докази не підтверджують факт проживання ними однією сім`єю (спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків) протягом не менше 5 років до відкриття спадщини та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Свідкам не були відомі обставини особистого життя померлої, матеріального забезпечення іншими особами, спільних витрат, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Перебування ОСОБА_13 під час відвідин свідками в частині будинку, в якій мешкає сім`я ОСОБА_12 , або під час загострення хвороб померлої, про що зазначили свідки, не є беззаперечним доказом існування між померлою та позивачкою сімейних відносин, які ґрунтуються на спільному побуті, наявності взаємних прав та обов`язків. Згідно до наявних в матеріалах справи документів, позивач та померла проживали в одному житловому об`єкті по сусідству, який розділений та має два окремих входи. Показання свідків враховуються судом, але оцінюються разом із всією сукупністю наданих сторонами доказів

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

У наведених документах відсутні дані, що саме позивач оплачувала надані померлій медичні послуги, купувала необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг, мала спільні витрати з померлою, мала з померлою взаємні права та обов`язки.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), які апеляційний суд застосував в оскаржуваному судовому рішенні.

Померла отримувала пенсію, їй з 2014 року була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяв та доданих до них документів, в яких вона вказувала, що проживає одна, отримує за своєю адресою послуги з електропостачання, газопостачання, водопостачання, також ОСОБА_4 надавалась з 2014 року соціальна послуга денного догляду, яку вона, як встановлено в судовому засіданні, отримувала до її смерті.

Так, 22.04.2014 ОСОБА_4 звернулася до органу праці та соціального захисту населення з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг /а.с.191-192/.

Відповідно до довідок про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22.10.2014, 05.05.2015, 20.05.2016, 21.03.2017, 04.04.2018, 06.05.2019, 06.08.2019, 02.10.2020 ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім*ї інших осіб не входило.

Як вбачається з декларацій про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 22.10.2014, 07.08.2019, 05.10.2020 /а.с. 173-174, 181-182, 188/ ОСОБА_4 подавала відомості, що члени сім`ї незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання) відсутні, що вона проживає одна.

Як вбачається з актів обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 09.08.2019, 05.10.2020 /а.с. 170, 177/, ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Інших членів сім`ї, що мешкали з нею разом, не було.

Стороною відповідача також надані докази, що 07.08.2019 ОСОБА_4 було подано заяву до Управління праці та соціального захисту населення про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк» та заяву про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на збільшену площу будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.180, 178/.

05.10.2020 ОСОБА_4 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення з заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та заявою про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на збільшену площу будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, як вбачається з повідомлення Управління соціального захисту населення Полтавської районної військової адміністрації /а.с.169/ ОСОБА_4 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , рішенням управління від 02.11.2014 була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви, поданої 22.10.2014 за № 5/151 та доданих до неї документів - декларації про доходи та довідки про склад сім`ї/зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 946 від 22.10.2014. В подальшому ОСОБА_4 подавались до управління довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також відповідні заяви про призначення та надання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на збільшену площу будинку (квартири), декларації про доходи і витрати, де вона вказувала, що проживає одна. Також при прийнятті рішення про призначення житлової субсидії були враховані Акти обстеження матеріально побутових умов сім`ї, складені соціальними інспекторами. Згідно матеріалів, наявних в особовій справі ОСОБА_4 , субсидія на оплату житлово-комунальних послуг була надана заявниці: з жовтня 2014 року - на послуги з електропостачання та газопостачання; з жовтня 2020 року на послуги з електропостачання, газопостачання, водопостачання, розподіл природного газу.

Крім того, 02.01.2019 ОСОБА_4 звернулася до посадових осіб з питань соціального захисту при Виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради з заявою про прийняття на обслуговування до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) для надання соціальної допомоги догляду вдома /а.с.157/.

Згідно медичного висновку про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі ОСОБА_4 /а.с.158/, протипоказань для надання соціальних послуг у територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) немає.

02.01.2019 між ОСОБА_4 та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Щербанівської сільської ради Полтавської області було укладено договір про надання соціальних послуг /а.с.154-155/.

Згідно повідомлення Центру соціальних послуг Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 20.01.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , отримувала соціальну допомогу «догляд вдова» у відділенні соціальної допомоги вдома Центру надання соціальних послуг Щербанівської сільської ради з 02.01.2019 згідно з наказом № 86-ОД та Договором про надання соціальних послуг від 02.01.2019. Невід`ємною частиною Договору є Індивідуальний план надання соціальної послуги денного догляду від 01.07.2019. У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 була знята з обслуговування відповідно до наказу № 1-ОД від 04.01.2021. Соціальну послугу надавала соціальний робітник ОСОБА_15 /а.с.153/

За індивідуальним планом надання соціальної послуги денного догляду ОСОБА_4 вбачається, що навадачем соціальної послуги є ОСОБА_10 . Заходи, що складають зміст послуг: закупівля та доставка продуктів харчування, медикаментів, господарчих товарів - 2 рази на тиждень (45 хв.); дрібний ремонт - по потребі (6 хв.), допомога у приготуванні їжі; допомога у прибиранні житла - 2 рази на тиждень (18 хв.); допомога в оформленні документів - по потребі (60 хв.); оплата комунальних послуг - 1 раз на місяць (30 хв.); супровід у лікарню - по потребі (20 хв.); відвідування у закладі охорони здоров`я - по потребі (20 хв.) /а.с.156/.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердила, що з 2013 року вона надавала померлій соціальні послуги згідно з умовами договору до часу її смерті. Відвідувала ОСОБА_4 двічі на тиждень( в понеділок та четвер), приходила до ОСОБА_4 о 8 годині ранку, проводила з нею приблизно 1,5 години. Фактично з 2016 року і до смерті ОСОБА_4 нею надавалися послуги з психологічної підтримки, ведення документів, купівля продуктів, ліків, відвідування лікарень, написання заяв на отримання матеріальної допомоги з сільської ради - оформлення субсидії. Також свідок до 2019 року сплачувала комунальні послуги. Також свідок за потреби до 2018 року замовляла для ОСОБА_4 послуги швеї, таксі. Послугу з косметичного прибирання свідок надавала ОСОБА_4 до 2015 року, від отримання частини послуг ОСОБА_4 відмовлялася.

При цьому, сам по собі факт проживання із спадкодавцем по сусідству протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають по сусідству, не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, і доводи позивача про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавицею та надавала допомогу, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини 2 статті 1259 ЦК України, без установлення сукупності всіх юридичних фактів, обумовлених в тому числі і даною нормою.

ОСОБА_4 отримувала пенсію, самостійно пересувалася, могла здійснювати щоденні гігієнічні процедури, здійснювала звичайні речі і догляд за собою, обслуговувалась територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Щербанівської сільської ради Полтавської області, отримувала матеріальну допомогу за рахунок коштів державного бюджету, то ствердження позивачки про перебування померлої у безпорадному стані та неможливість останньої здійснювати звичайні речі і догляд за собою безпідставні. Позивач навпаки вказує, що померла готувала їжу, садила город, спадкодавець отримувала пенсію, з пенсії відкладала частину на своє поховання.

Відомості про те, що хвора ОСОБА_4 за станом здоров`я самостійно обслуговувати себе не могла та потребувала постійного стороннього догляду із-за захворювань, які містяться у відповіді завідувача Терешківської АЗП-СМ на адвокатський запит, не є відповідним медичним (лікарським) документом, висновком судово-медичних експертів. Таким чином, вказане свідчить про те, що спадкодавця самостійно забезпечувала умови свого життя, не потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування.

Що стосується вимог позивачки в частині зміни черги спадкування, то, відповідно, в цій частині у суду також немає підстав для їх задоволення.

З урахуванням наданих сторонами доказів, суд вказує, що позивач не довела належними і допустимими доказами наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї могло виникнути право на встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, зокрема факт перебування померлої у безпорадному стані, неможливість останньої здійснювати догляд за собою, а також перебування спадкодавиці на її матеріальному забезпеченні, і доходить висновку про відмову у задоволенні її вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визнання спадкодавцем четвертої черги за законом, зміну черговості одержання права на спадкування після смерті особи разом із спадкоємцями другої черги, і як наслідок відмовляє у задоволенні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/6 частину житлового будинку А-1 загальною площею 139.00 кв.м., житловою площею 69,10 кв.м. з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :08:001:0330, розташовану в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 259, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Полтавська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визнання спадкодавцем четвертої черги за законом, про зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння та земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: с. Бутенки Полтавського району Полтавської області

третя особа - Полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження за адресою: м. Полтава, провулок Стешенка, 6

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ