Ухвала

22 березня 2023 року

місто Київ

справа № 751/114/17

провадження № 61-1389ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мошко Майя Михайлівна, на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності, виділ у натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, визнання права власності на частину земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про визнання незаконним та скасування пункту рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просив припинити право спільної часткової власності шляхом розподілу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі відповідно до належних сторонам часток та визнати за ним право власності на частину земельної ділянки, на якій розташовано будинок.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, в якому просила: визнати незаконним та скасувати пункт 1.6. рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 23 березня 2012 року № 65 «Про оформлення правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна», відповідно до якого ОСОБА_2 оформлено свідоцтво про право власності на об`єкти нерухомого майна на житловий будинок: А-1, А1-1, al-1, А3-1, а3-1, загальною площею 154,4 кв. м, житловою площею 41,9 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: погріб а-1, б-1, гараж А2-1, сарай а2-1, літня кухня Б-1, навіс В-1, вбиральня а4-1 на АДРЕСА_2 , у зв`язку із закінченням будівництва; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30 березня 2012 року, видане на ім`я ОСОБА_2 на спірний житловий будинок.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Виділено ОСОБА_2 в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями на АДРЕСА_1 пропорційно 1/2 частки у спільній частковій власності відповідно до варіанта 2 висновку судової земельно-технічної експертизи від 04 грудня 2020 року № 03-16/20.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за недоотриману частку в сумі 39 077,50 грн.

Виділено ОСОБА_2 у власність частину земельної ділянки, кадастровий №:01:048:5132, загальною площею 1 000 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , для обслуговування частини житлового будинку відповідно до варіанта 2 висновку експерта від 04 грудня 2020 року № 03-16/20, площею 139,0 кв. м.

Земельні ділянки, які виділено для обслуговування частини житлового будинку ОСОБА_2 у будівлях, що обліковуються в технічному паспорті, виконаному Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації 25 квітня 2007 року на спірний житловий будинок, позначені у додатку № 16 висновку експерта від 04 грудня 2020 року № 03-16/20.

Виділено ОСОБА_1 в натурі частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями пропорційно 1/2 частки у спільній частковій власності відповідно до варіанта 2 висновку експерта від 04 грудня 2020 року.

Визначено, що господарські будівлі та споруди виділу ОСОБА_1 не підлягають.

Залишено у власності ОСОБА_1 частину земельної ділянки, кадастровий №:01:048:5132, загальною площею 1 000 кв. м для обслуговування частини спірного житлового будинку відповідно до варіанта 2 висновку експерта від 04 грудня 2020 року № 03-16/20, площею 861,0 кв. м.

Земельна ділянка, яка залишається у власності ОСОБА_1 , позначена у додатку № 16 висновку експерта від 04 грудня 2020 року № 03-16/20.

Виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в загальне користування земельні ділянки, що мають загальну площу 96 кв. м, позначені у додатку № 16 висновку експерта від 04 грудня 2020 року № 03-16/20.

Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями на АДРЕСА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року скасовано в частині задоволення первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності, виділ у натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, визнання права власності на частину земельної ділянки, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні первісного позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

27 січня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мошко М. М., через модуль «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою, в якій просила скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 листопада 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання доказів на підтвердження дати отримання заявницею копії оскаржуваного судового рішення апеляційного суду та докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги.

На виконання ухвали заявниця надала докази на підтвердження надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії касаційної скарги, а також докази на підтвердження дати отримання копії рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мошко М. М., заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію постанови Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року член сім`ї заявниці отримав 30 грудня 2022 року.

На підтвердження зазначених доводів до клопотання додано копію конверта суду апеляційної інстанції, направленого на адресу заявниці, із зазначенням трек-номера поштового відділення, перевірка якого підтвердила факт вручення 30 грудня 2022 року члену сім`ї адресата поштового відправлення.

Зазначені заявницею доводи щодо поновлення строку на касаційне оскарження заслуговують на увагу, а тому є підстави для поновлення процесуального строку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам

статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, у постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі

№ 646/12964/14-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц, від 20 травня 2021 року у справі № 361/953/16-ц, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.

Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мошко М. М., та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мошко Майя Михайлівна.

Витребувати із Новозаводського районного суду м. Чернігова цивільну справу № 751/114/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності, виділ у натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, визнання права власності на частину земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про визнання незаконним та скасування пункту рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак