Справа № 459/2775/22
Провадження № 2/459/446/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельникович М. В.

з участю секретаря судового засідання Горощук А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

У С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із даним позовом до відповідача про стягнення пені (неустойки) у зв`язку із несплатою аліментів на дитину.
В обґрунтування позову посилається на те, що в період з 24.05.2012 по 22.07.2019 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народились діти, зокрема і син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Червоноградського міського суду від 10.05.2016 у справі № 459/979/16 вирішено стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, починаючи з 30.03.2016. На виконання цього рішення судом було видано виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання у Червоноградський ВДВС, де на даний час здійснюються виконавче провадження: № 51653161 про стягнення аліментів. Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим на 01.09.2022 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 52 870,45 грн. Позивачка вважає, що на підставі ч. 1 ст. 196 СК України вона вправі,як одержувач аліментів, звернутися в суд із позовом до відповідача про стягнення з нього в її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Додатково зазначає, що у вересні 2022 року заборгованість відповідача зросла ще більше і становить на 01.10.2022 - 56018,20 грн. Таким чином, посилаючись на норми ст.. 196 СК України, вважає, що з відповідача може бути стягнута неустойка (пеня) в розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах. Просить позов задовольнити.
Ухвалою від 26.10.2022 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 21.11.2022 з викликом сторін.

Судове засідання, яке відбулося 21.11.2022 було відкладено на 14.12.2022 у зв`язку з першою неявкою відповідача та позивача.

Наступне судове засідання - 14.12.2022 було відкладено на 26.12.2022 за клопотання представника відповідача.

26.12.2022 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти викладених позивачкою у своєму позові доводів. Зокрема зазначає, що розмір заборгованості, яку просить стягнути позивачка не підтверджується жодними матеріалами справи. Також вказує, що розмір аліментів, які нараховані до стягнення є не підйомним для відповідача з огляду на його матеріальний стан, адже відповідач непрацевлаштований, у нього відсутній будь-який дохід. Пояснює, що причиною припинення трудової діяльності є травма, отримана під час роботи на посаді монтажника-будівельника. Тобто, стан здоров`я відповідача також погіршився, що позбавляє його можливості належним чином заробляти кошти, в тому числі для сплати аліментних зобов`язань. Окрім цього, представник відповідача зазначає, що відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На даний час відповідач не працює, основним його заробітком були тимчасові під заробітки за кордоном, але у зв`язку з воєнним станом не має можливості виїхати за кордон. Вважає, що даний позов позивачкою був пред`явлений для того, щоб поставити відповідача у скрутне становище. Просить суд звільнити відповідача від заборгованості зі сплати аліментів, адже присудження до стягнення пені у заявленому розмірі призведе до поставлення відповідача у фактично боргову кабалу, з якої останній не матиме фінансової можливості вийти. Також представник відповідача не погоджується на заявлену вимогу зі стягнення витрат на правову допомогу, адже вважає, що розмір таких є неспівмірним зі складністю справи та завищеним. Просить прийняти відзив та врахувати його заперечення при вирішення справи.

У судове засідання, яке відбулося 02.02.2023 сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи. Разом з цим, представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, у якій також просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача також подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, а також просив зменшити розмір пені та відмовити у вимозі про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 10 лютого 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 02 лютого 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 10 лютого 2023 року в силу ч.5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2012, котрий було розірвано 22.07.2019, про що в матеріалах справи міститься копія рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22.07.2019 (а. с. 8).

Від шлюбу у сторін є спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області 27.05.2014 (а. с. 7).

Згідно з рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10.05.2016 судом вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, починаючи з 30.03.2016 (а. с. 9-10).

Також судом встановлено, що на виконання вищевказаного судового рішення Червоноградським міським відділом державної виконавчої служби 13.07.2016 було розпочате виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, починаючи з 30.03.2016, що підтверджується постановою про відкриття виконачого провадження ВП №51653161 (а. с. 11).

Про дане виконавче провадження відомо відповідачу, оскільки останній здійснював часткове погашення заборгованості. Відповідач не заперечував, що був обізнаний про рішення Червоноградського міського суду Львівської області про стягнення з нього аліментів, а відтак був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, однак свій обов`язок належним чином не виконував, добровільно рішення суду не виконував.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 05.09.2022 за вищевказаним виконавчим провадженням за період з січня 2019 року по серпень 2022 року у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 52 870, 45 грн. (сплачена сума 58 832, 55 грн.) (а. с. 12-13).

Відповідно до розрахунку пені, який міститься у матеріалах справи за період з червня 2019 до вересня 2022 пеня становить 204 885,41 грн. (а. с. 24-29).

Із акту №3679/07 від 05.09.2022, складеного КП «Червонограджитлокомунсервіс» установлено, що на час складання акту ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) проживають з реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Відповідно до довідки №01-14/263 від 05.09.2022, виданої Початковою школою №11 ОСОБА_1 , матері ОСОБА_4 - учня 3-А класу, батько дитини ОСОБА_2 за час навчання дитини в школі не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори. Мати ОСОБА_1 має постійний налагоджений контакт з питань навчання та виховання з класним керівником, вчителями. Педколектив знайомий з бабусею, дідусем і вітчимом ОСОБА_3 ОСОБА_7 (а. с. 15).

Відповідно до характеристики учня 3-А класу початкової школи № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , виданої директором шкоди ОСОБА_9 , такий навчається в даній школі з 01.09.2020, зарекомендував себе як старанний та здібний учень. Характеристика позитивна. Зазначено, що учень забезпечений шкільним приладдям, спортивною формою, матеріалами для роботи на уроках мистецтва. Хлопчик завжди доглянутий, охайний. Систематично готується до уроків вдома. Відвідує групу продовженого дня. Мама приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться навчанням дитини, є активним помічником у навчанні, співпрацює з вчителями. Бере участь у батьківських зборах, підготовці класних виховних заходів (а. с. 16).

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.10.2022 ОСОБА_1 головний спеціаліст відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважається такою, що вибула у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 03.10.2022 до 14.08.2025 року(а. с. 20)

Окрім цього, з матеріалів справи також вбачається, що позивачка зверталася з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 22.09.2022, а саме щодо злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України (а. с. 21).

Згідно з талону-повідомлення єдиного обліку №7149 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 23.09.2022, вищевказану заяву позивачки було зареєстровано в Червоноградському районному відділі поліції ГУНП у Львівській області (а. с. 22).

10.10.2022 слідчим суддею Червоноградського міського суду Львівської області було зобов`язано слідчого Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області внести відомості до ЄРДР згідно вищезазначеної заяви ОСОБА_1 від 23.09.2022 (а. с. 23).

Також 02.02.2023 представником позивача до матеріалів справи був долучений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складеного станом на 01.01.2023, з якого вбачається, що за період з січня 2019 року по грудень 2022 року заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 становить 63 649,45 грн. (а. с. 74).

Судом встановлено, що відповідач частково сплачував аліменти, що підтверджується копіями квитанцій №7 та №6, долучених ним до відзиву (а. с. 61,62) та квитанцій від 30.01.2023 (а. с. 70). Окрім цього, факт часткової сплати заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до матеріалів справи.

Із копії трудової книжки, долученої до матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований та 14.09.2017 звільнений за угодою сторін (а. с. 63).

Окрім цього, з витягу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27.07.2022, судом встановлено, що за період з 4 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року інформація щодо доходів відповідача відсутня (а.с.65).

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно з абз. 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Таким чином, з аналізу вказаних правових норм випливає, щовідповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 тавід 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бутисплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи позицію відповідача, суд вважає, що жодних доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, немає, а тому суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення неустойки (пені) з відповідача на користь позивача у зв`язку із виникненням заборгованості із сплати такої з вини відповідача.
Щодо заперечень та аргументів представника відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Представника відповідач зазначає про те, що розмір заборгованості, яку просить стягнути позивачка не підтверджується жодними матеріалами справи. Суд такі доводи до уваги не бере, оскільки на підтвердження своїх позовних вимог позивачкою до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості від 05.09.2022 та від 06.01.2023, і саме з цих документів судом було встановлено сума заборгованості.

Щодо доводів представника відповідача про незадовільний стан здоров`я відповідача, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що останніми до матеріалів справи прилучена довідка за результатами огляду у ортопеда-травматолога. Всупереч доводам представника відповідача, викладеним у відзиві, з даної довідки судом не встановлено, що відповідачу протипоказаний певний тип праці, не вбачається рекомендацій щодо лікування, відпочинку чи утримання від певного виду роботи. Відтак, такий доказ не може свідчити про неможливість відповідача працевлаштуватися та отримувати дохід для виконання свого обов`язку утримувати дитину.

Твердження відповідача про те, що даний позов позивачкою був пред`явлений для того, щоб поставити відповідача у скрутне становище суд до уваги також не бере, адже позивачка як матір, з якою проживає дитина має право на отримання аліментів на утримання сина, однак, відповідач належним чином не виконує свій обов`язок у зв`язку з чим відповідачка звернулася до суду для захисту своїх порушених прав.

Окрім цього, відповідач просив зменшити розмір пені, яку просить стягнути позивачка. Вирішуючи дане питання суд враховує те, що станом на 01.01.2023 заборгованість із сплати аліментів зросла та становила 63649,45 грн., що свідчить про те, що відповідач надалі ухиляється від повної та своєчасної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Також суд враховує і те, що заборгованість виникла з вини відповідача, протилежного суду не доведено. Щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, то оцінка даного факту надана судом вище, а саме судом не встановлено, що відповідачу протипоказаний певний тип праці, не вбачається рекомендацій щодо лікування, відпочинку чи утримання від роботи. Доказів його непрацездатності до матеріалів справи не долучено. Тому такі доводи відповідача судом до уваги не беруться.

Щодо звільнення відповідача від сплати заборгованості, суд вважає за необхідне зазначити, що це можливо лише у тому випадку, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таких фактів судом з матеріалів справи не встановлено. Відтак, відсутні підстави для звільнення відповідача від обов`язку сплати заборгованості за аліментами.
Отже, заперечення, аргументи та доводи відповідача та його представника суд вважає безпідставними та до уваги такі не приймає.
У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, з врахуванням положень ч.1 ст. 196 СК України, які передбачають, що розмір неустойки (пені) за несвоєчасну виплату позивачці аліментів не може бути більшим 100% заборгованості, враховуючи ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає пеня в заявленому розмірі 56 018, 20 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підставними, а позов такий, що підлягає до задоволення шляхом стягнення в користь позивачки пені в розмірі 56 018, 20 грн., що не перевищує суму заборгованості по аліментах, яка наявна станом на день ухвалення рішення суду.

Окрім цього, у відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 992,40 грн.

Також, позивачка просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно Постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.12.2020 року №640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою на підтвердження сплати витрат на правову допомогу долучено: договір про надання правничої допомоги від 03.08.2022 (а. с. 30), договір про надання правничої допомоги від 03.10.2022 (а. с. 33) квитанція про оплату витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. (а. с. 40), ордер на надання правничої допомоги між нею та адвокатом Бордюком М. Й. (а. с. 31), ордер на надання правничої допомоги між нею та адвокатом Савкою Р. І. (а. с. 34).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою послуг адвоката та понесення нею витрат в суді.
Суд також враховує положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, зважаючи на час перебування справи у суді, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. є співмірними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8-14, 76-82, 141, 82, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 56 018, 20 (п`ятдесят шість тисяч вісімнадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених судових витрат на правову допомогу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.02.2023.

Суддя: М. В. Мельникович