Справа № 617/2085/21
Номер провадження 2/948/488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в результаті ДТП,

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 22.03.2023 суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.03.2020 року у с.Молодова Вовчанського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet EQUINOXTL» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, під кеурванням ОСОБА_2 , який допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI І 30» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В послідуючому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000172 від 15.03.2020 року, за даним фактом було закрито за відсутності складу кримінального правопорушення.

За експертними висновками ДТП сталася з вини водія автомобіля «Chevrolet EQUINOXTL» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в його діях вбачаються невідповідність вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «НАСК ОРАНТА», яке неодноразово відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, а тому ОСОБА_1 просить стягнути з ПАТ«Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь страхове відшкодування в розмірі 97 500,00 грн, стягнути з ОСОБА_2 на його користь страхове відшкодування в розмірі 103 505,00 грн та стягнути з відповідачів судові витрати.

У відзиві на позов представник відповідача -1 просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на відсутність станом на день подання відзиву даних стосовно притягнення винних осіб до відповідальності за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14.03.2020 року на автошляху у с.Молодова Вовчанського району Харківської області, для повного відшкодування завданої шкоди відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідно встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного транспортного засобу після ДТП (а.с.75-77 )

Ухвалою від 05.01.2022 Вовчанський районний суд Харківської області відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 57-58).

У листопаді 2022 року цивільна справа надійшла до Машівського районного суду Полтавської області, як до суду, якому відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, зокрема, визначена підсудність справ Вовчанського районного суду Харківської області (а.с.97).

У судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав, відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електронного листа відповідачу 1 та оголошення про виклик відповідача-2, розміщене на офіційному веб-сайті суду та рекомендоване повідомлення про відсутність відповідача-2 за зареєстрованим місцем проживання (а.с.100-106,116-119, 130-132).

Суд, заслухавши позивача, з`ясувавши правову позицію відповідачів та дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Так, як убачається із постанови прокурора Вовчанського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Шестакова К.М. від 29.07.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0000172 від 15.03.2020, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля HYUNDAI І30» р.н. НОМЕР_2 , відповідач є власником «Chevrolet EQUINOXTL» д.н.з. НОМЕР_1 та 14.03.2020 року у с.Молодова Вовчанського району Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet EQUINOXTL» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_2 , який допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI І 30» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.19-24).

На момент вчинення ДТП відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.12.2019 № АО 6988234 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ліміт відповідальності страховика становив 130 000,00 грн, франшиза - 2 500,00 грн (а.с.80).

11.08.2020 року позивач звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою (вх. №№ 1667, 1668), на підставі яких ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відкрив страхову справу № 32220 (а.с.81,82).

13.08.2020 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за участю позивача складено протоколи (акти) огляду транспортного засобу у страховій справі № 32220, а саме автомобіля HYUNDAI І 30» р.н. НОМЕР_2 (а.с.83-85).

Розглянувши вказану заяву, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у листі від 09.09.2020 поінформував позивача, що для прийняття рішення про здійснення виплати, йому необхідно надати додаткові документи, зокрема, постанову суду у справі про адміністративне правопорушення (а.с.87,88)..

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 15614 від 23.11.2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля HYUNDAI І 30» р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП 14.03.2000 року приймається у розмірі ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження та складає 201 005,16 грн (а.с.26-40).

Згідно з висновком експертного дослідження від 15.02.2021 року № ЕД-19/121-20/22575-ІТ в діях водія автомобіля «Chevrolet EQUINOXTL» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачаються невідповідність вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, в діях водія автомобіля HYUNDAI І 30» р.н. НОМЕР_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України (а.с.41-43).

Розглянувши претензію позивача від 15.05.2021 року, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у листі від 18.06.2021 поінформував позивача, що для прийняття рішення про здійснення виплати, страхова компанія направить запит до Вовчанського ВП щодо того,чи прийнято рішення про притягнення винних осіб до відповідальності за ДТП, яка сталася 14.03.2020 року (а.с.47,48).

Відповідно до ст. 386 ЦК України захист права власності забезпечується, в тому числі правом власника на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з ч.ч.1,3ст.1166ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чибездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується вповному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка навідповідній правовій підставі (правовласності, інше речове право,договір підряду,оренди тощо)володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом вказаних норм (за загальним правилом) шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Відповідно до положень ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IVвід 01.07.2004 (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України (ст. 3 Закону).

За правилами статті. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.4 статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума цегрошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповіднодо умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України регламентується визначення обсягу відповідальності застрахованої особи у разі недостатності страхової виплати.

Цією нормою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стаття 33 Закону визначає дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

За правилами пункту 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ) представник (працівник,аварійний комісарабо експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженогомайна (транспортнихзасобів).

Відповідно до пункту 33-1.1 статті 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Стаття 34 Закону визначає дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, які полягають у розслідуванні відповідної пригоди, встановлення наявності страхового випадку, огляду місця події та визначення розміру збитків, спричинених з використанням забезпеченого транспортного засобу.

Водночас, пунктом 34.3 статті 34 Закону передбачено право потерпілого самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, якщо представник страховика (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону,-МТСБУ)не з`явивсяу визначений пунктом 34.2строк (протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду). У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Порядок подання заяви для отримання страхового відшкодування, визначений у ст. 35 Закону № 1961-IV.

За правилами пункту 35.1 статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону,-МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 35.2 статті 35 передбачені документи, які повинен додати потерпілий до заяви про виплату страхового відшкодування, серед яких: документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування; документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно та інші.

Згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченоїпідпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Пунктом 36.6 статті 36 цього Закону передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Статтею 32 Закону № 1961-IV визначені випадки, коли страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду.

Ця нормає імперативною, оскільки чітковиражає правило поведінки та прямо вказуєна видшкоди без будь-яких відхилень від наведеного переліку, який є вичерпним.

Статтею 37 Закону № 1961-IV передбачені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування (регламентної виплати), які гуртуються на оцінці дій страхувальника або іншої особи, яка завдала шкоди з використанням забезпеченого транспортного засобу, а також дій потерпілого на предмет їх добросовісності при здійсненні своїх цивільних прав та обов`язків.

Зокрема, цією нормою Закону визначено, що страховик ненесе обов`язку виплатити страхове відшкодування таможе відмовитиу її виплаті, якщо: мало місце невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (п.п. 37.1.3); неподана заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (п.п. 37.1.4).

Отже відповідні положення Закону№ 1961-IV, викладені у статті 37 містять у собі формально визначене правило поведінки представницько-зобов`язувального характеру, оскільки надаючи права страховику при наявності відповідних підстав відмовити у здійсненні страхового відшкодування ця норма покладає на особу, яка згідно цього Закону має право на отримання страхової виплати (потерпілого), обов`язок вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення такого страхового відшкодування, яка не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Позивач у серпні 2020 та травні 2021 року звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою, до якої було додано документи, передбачені пп. а), в), г) пункту 35.2. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання заяви ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заведено страхову справу та проведено огляд транспортного засобу позивача, а також досліджено із визначенням розміру завданого матеріального збитку.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що позивач звернувся до відповідача-1 за отриманням страхового відшкодування та відсутні обставини, що вказують на неможливість страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, тобто у вказаних правовідносинах поведінка позивача є добросовісною.

Отже, суд уважає що позов потрібно задовольнити в повному обсязі та стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 97 500,00 грн, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнути страхове відшкодування в розмірі 103 505,00 грн

Оскільки позов задоволено, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача згідно з вимогами ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в результаті ДТП задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 97 500,00 грн та судові витрати в розмірі 2718,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 103 505,00 грн та судові витрати в розмірі 2718,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_3 .

Відповідач 1 Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: вул.Здолбунівська, 7-Д, м.Київ, 02081, .

Відповідач -2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , інші відомості відсутні.

Повний текст Рішення складений 24.03.2023.

Суддя С. М. Косик