Провадження №4-с/369/32/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі судових засідань Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, зацікавлені особи: Вишневий відділ ДВС у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ), державний виконавець Власюк Леонід Сергійович, ОСОБА_1 , про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Заявник КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області із скаргою, яку мотивовано тим, що Київським апеляційним судом у справі 369/2022/21 винесено постанову від 28.07.2022 р., якою скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області та постановлено: «Зобов`язати КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області відновити надання ОСОБА_1 послуги з водопостачання».

Києво-Святошинським районним судом Київської області 17.08.2022 р. виданий виконавчий лист №369/2022/21, на підставі якого винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2022 р. у ВП №69847470.

Вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню оскільки Позивачу не було надано можливості виконати рішення суду у добровільному порядку.

Скаржник не отримав, в порядку встановленому законом, належним чином оформлену Постанову від 28.07.2022 р. у справі №369/2022/21.

Скаржник не отримав примірника (копії) судового рішення, оформленого згідно із вимогами законодавства, ні від суду ні від стягувана, а тому не міг виконати вказане рішення в добровільному порядку, оскільки не мав законних підстав для виконання судового рішення. Таким чином постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.09.2022 р. у ВП №69847470 винесена передчасно, є незаконною і підлягає скасуванню.

В рамках виконавчого провадження №69847470 винесені постанови від 14.09.2022 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 69 (шістдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Стягнення вказаних сум зі Скаржника у рамках виконавчого провадження є незаконним і порушує права Скаржника, оскільки, як зазначено вище, Постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною, так як Скаржник не мав можливості виконати рішення суду добровільно у законний спосіб, з підстав, які від Скаржника не залежали.

Скаржник виконає рішення суду добровільно, коли отримає належним чином оформлений примірник (копію) судового рішення.

Тому скаржник просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 14.09.2022 р. у ВП №69847470 «про відкриття виконавчого провадження». Скасувати постанову старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 14.09.2022 р. у ВП №69847470 «про стягнення виконавчого збору». Скасувати постанову старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 14.09.2022 р. у ВП №69847470 «про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження».

Ухвалою суду від 18.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до до судового розгляду.

Вишневий відділ ДВС у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ) направив копії матеріалів виконавчого провадження №69847470 на адресу суд та в поясненнях зазначив, що заперечує проти доводів скаржника та наводить наступні аргументи щодо добровільного виконання. Поняття добровільного виконання, як таке в законодавстві відсутнє, спори між сторонами виникли до винесення судом відповідного рішення, суд лише затверджує сам факт спору та зобов`язує сторони вчинити або утриматись від вчинення дій. Виконавче провадження відкривається на підставі виконавчого документа. Оскаржуючи скаржником постанову про відкриття виконавчого провадження боржник намагається звільнити себе від сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на користь держави, що призводить в свою чергу до неналежного наповнення державного бюджету.

Жодний з доказів та фактів наданих та наведених скаржником не вказують на незаконність дій державного виконавця чи зазначених відповідачів у скарзі. Відповідно до ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник скаржника подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Скаргу підтримав та просив суд задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 подала до суду свої заперечення проти вимог скарги, та просила відмовити у вимогах скарги в повному обсязі.

У судове засідання 12.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно постанови Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року зобов`язано КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області відновити надання ОСОБА_1 послуги з водопостачання.

На виконання даної постанови Києво-Святошинським районним судом було видано виконавчий лист від 17.08.2022 року.

Постановою старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 14.09.2022 р. відкрито виконавче провадження №69847470 з примусового виконання виконавчого листа від 17.08.2022 року № 369/2022/21.

Постановою старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 14.09.2022 р. у ВП №69847470, стягнуто з КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області виконавчий збір у розмірі 26 000 грн.

Постановою старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 14.09.2022 р. у ВП №69847470 визначено для боржника КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Власюка Леоніда Сергійовича від 30.09.2022 р. викнавче провадження закінчено.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямованіна примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними та скасування оскаржуваних постанов, виходячи з того, що скаржником не було надано доказів порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень під час винесення відповідних постанов.

Питання щодо вручення копії постанови суду апеляційної інстанції не впливає на правомірність постанов державного виконавця та правомірності відкриття виконавчого провадження, якщо прийняття даних постанов відповідало вимогам закону.

Отже оскаржувані постанови прийняті відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», і підстав для їх скасування судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З наведеного вище, суд приходить до висновку про не обґрунтованість вимог скарги та необхідності відмови у її вимогах

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 354-355, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні скарги КП «ДОБРОБУТ» Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, зацікавлені особи: Вишневий відділ ДВС у Бучанському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ), державний виконавець Власюк Леонід Сергійович, ОСОБА_1 , про скасування постанов.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.