Справа № 202/8108/22
Провадження № 2/202/511/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Тарасової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача, який є її батьком, аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів заробітку,щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до припинення навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її батьком. До її повноліття він за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 28.08.2012 року сплачував аліменти на її утримання в розмірі частини його доходу. 09.10.2022 року вона досягла повноліття, у звязку з чим аліменти за судовим рішенням не стягуються. На сьогодні вона є студенткою денної форми навчання 1 курсі економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка зі строком навчання по 30.06.2025 року. Фінансування навчання за рахунок видатків державного бюджету. Вона проживає в гуртожитку університету за межами свого населеного пункту, сплачуючи вартість проживання 644,35 грн. на місяць. До вересня отримувала академічну стипендію та стипендію Президента України у Порядку призначення та виплати стипендій Президента України учасникам ЗНО, які отримали найвищі результати ( Постанова КМУ №347 від 14.04.2021 року). Сьогодні отримує лише академічну стипендію на підставі постанови КМУ №882 від 12.07.2004 року в розмірі 2000-2370 грн. Навчаючись за денною формою навчання, вона не має змоги працевлаштуватись. Будь-яких інших доходів не має. Тому потребує матеріальної допомоги з боку батька, який має змогу надати таку допомогу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Обґрунтував позицію тим, що він не має матеріальної змоги надавати таку допомогу , що є обов`язковою умовою виникнення обов`язку по утриманню повнолітньої дитини в період навчання , відповідно до ст. 199 СК України. Так, з 23.02.2022 року він втратив роботу був відсторонений від посади.На теперішній час він оскаржує звільнення через суд. Як держслужбовець він не має змоги працевлаштуватись на іншу роботу. На його утриманні перебувають престарілі хворі батьки. Він є вимушеним переселенцем та вимушений винаймати житло внаслідок збройної агресії РФ. Просив врахувати ці обставини та те ,що обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків в рівних частках і мати дитини працює та може надавати дитині необхідну допомогу.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що аргументи відповідача не заслуговують на увагу. Відповідно до судового рішення Донецького окружного суду від 26.08.2022 року скасовано наказ про відсторонення від посади та покладено обов`язок на роботодавця нарахувати та сплатити відповідачу суму заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2022 по дату ухвалення рішення та допущене негайне виконання рішення в межах стягнення за один місяць . 26.08.2022 року зазначене рішення набрало законної сили після апеляційного оскарження. На її думку в умовах воєнного стану батько, як держслужбовець має право займатись іншою діяльністю. Він є дієздатним, фізично здоровим . а тому може здійснювати незаборонену законом діяльність. Як ВПО він отримує державну допомогу для ВПО.

Відповідачем подано заперечення на відзив, в якому він зазначив про зміну свого матеріального становища у зв`язку з відновленням судом його права на працю. Він має можливість отримувати заробітну плату та допомагати дочці в розмірі 1/9 частки його доходу, з урахуванням обов`язку матері по утриманню дитини та його синовнім обов`язком утримувати своїх батьків , а тим паче хворого батька, який потребує додаткових матеріальних витрат. Тому не заперечував проти часткового задоволення позову.

Провадження по справі відкрите 01 листопада 2022 року в спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів - відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про доходи відповідача з січня 2021 року по теперішній час.

Позивач подала до суду заяву про відмову від клопотання про допит третьої особи ОСОБА_3 як свідка .

Сторони та третя особа без самостійних вимог в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши заяви по суті справи , та наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При ухваленні рішення, відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено на підставі копій свідоцтва про народження дитини що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 її матір`ю.

На підставі копії договорам №68 СОФ від 09.08.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 з 09.08.2021 року зарахована та навчається в Київському національному університеті імені Т. Г. Шевченка на денній формі навчання, за освітньою програмою маркетинг для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр.

Факт навчання підтверджується також довідкою учбового закладу, де зазначено строк навчання з 01.09.2021 року по 30 червня 2025 року.

Договором №325315 від 01.09.2021 року учбовий заклад надав ОСОБА_1 ліжко-місце в студентському гуртожитку №10

Згідно з довідками учбового закладу ОСОБА_1 дійсно проживає в гуртожитку АДРЕСА_1 та сплачує комунальні послуги . За період з серпня 2021 по червень 2022 року нею сплачено за проживання в гуртожитку 6320 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків доход позивача з січня по червень 2022 рік складається з стипендії в сумі 62370 грн. за 6 місяців

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків доход матері позивачки з січня по червень 2022 рік складається лише із заробітної плати та становить 41895грн за 6 місяців.

Відповідно до Форми ОК-7 ПФУ (Індивідуальні відомості про застраховану особу ) ОСОБА_2 за 2021 рік отримував доход 297783.70 грн., а за 2022 рік доход відсутній.

Зазначена інформація про доходи відповідача кореспондується з довідкой з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про доходи ОСОБА_2 .

Ухвалами від 18.11.2021 року та 10 січня 2022 року Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_2 відсторонювався від посади начальника Покровського відділу перевірок платників юридичних осіб управління податкового аудиту ГУ ДПС у Донецькій області.

Відповідачем, в обґрунтування своїх доводів про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки та на підтвердження наявності обов`язків утримувати непрацездатних батьків , додав 2 пенсійних посвідчення ОСОБА_4 із якого вбачається, що його батько є інвалідом 2 групи та є пенсіонером за віком.

Із медичних документів ОСОБА_4 , наданих відповідачем у підтвердження своїх обов`язків по утриманню батьків надано ( виписки із історії хвороби ) вбачається, що ОСОБА_4 проходив курс стаціонарного лікування КНП «Міська лікарня №2 КМР з 29.10.22 по 14.11.22 року.

Також, подав копію паспорту та довідку ВПО на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з його слів є його матір`ю і щодо якої в нього є обов`язок по утриманню.

Сторони не оспорювали, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками відповідача ОСОБА_2 , а обставини, які визнаються учасниками справи відповідно до ст.82 ЦПК України не потребують доказування.

Також, на підставі ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню обставини, встановлені судовим рішенням .

Так рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року в справі 200/3472/22 задоволені вимоги ОСОБА_2 (відповідача по справі) про скасування наказу Головного Управління ДПС України в Донецькій області про відсторонення від посади, та стягнуто суму заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2022 року по 26.08.2022 року.

Статтею ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14.

Також, у своїй Постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, на підставі наданих доказів встановлено, що позивачка є донькою відповідача, яка набула повноліття, але не досягла віку 23 років. Вона навчається в Київському національному університеті імені Т. Г. Шевченка на денній формі навчання із строком навчання з 01.09.2021 року по 30 червня 2025 року.

Суд вважає доведеним, що хоча позивач і отримує доход у виді стипендії, вона має потребу в матеріальній підтримці батьків, тому що проживає окремо від сім`ї, несе витрати на харчування, проживання в гуртожитку.

Відповідно до ст. 199 СК України однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, сину, що продовжують навчання.

Незважаючи на те, що відповідно до довідки про доходи за 2022 рік відповідач не мав доходу, відповідно до судових рішень, він поновлений на роботі та з роботодаця стягнуті кошти за суму заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23.02.2022 року по 26.08.2022 року, що свідчить про наявність у відповідача можливості матеріально допомагати повнолітній дитині на період навчання.

Визначаючись з розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує окрім матеріального становища сторін, наявність у відповідача встановленого законом обов`язку піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріпленого в статті 51 Конституції України та ст. 202 Сімейного кодексу України,

Так, відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При цьому обов`язок повнолітніх дітей по утриманню батьків чинним законодавством не пов`язується з працездатністю дітей і їх можливістю надавати батькам матеріальну допомогу, на відміну від обов`язку по утриманню повнолітніх дітей.

Також суд , визначаючи розмір аліментів , які підлягають стягненню з відповідача на користь повнолітньої доньки в період навчання , враховує те, що мати позивачки також має доход та може надавати матеріальну допомогу донці на період її навчання, тому що відповідно до положень ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, незалежно від розірвання шлюбу, окремого проживання від дитини.

Таким чином, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини щомісячного заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

В решті позову слід відмовити.

Ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судовий збір по справі за подання позовної заяви про стягнення аліментів, на час подання позову до суду становить 992, 40 гривень.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, ст.141, 199,200 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог з боку позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання в період навчання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 26.10.2022 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 992( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.03.2023 року.

Суддя С. І. Доценко