Справа № 286/2747/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину земельної ділянки , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:001:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і належала померлому батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державного акту на землю серії ЯЕ №767612 від 21.01.2009, як таку, що не була оформлена при договорі дарування частини житлового будинку, мотивуючи тим, що її батько ОСОБА_3 мав у власності житловий будинок в АДРЕСА_2 . Відповідно до договору дарування від 17.12.1994 батько подарував їй вищевказаний житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. На випадок своєї смерті він склав заповіт на її сестру ОСОБА_2 , яка є відповідачем по справі. ОСОБА_2 після смерті батька оформила на себе спадкове майно. Біля будинку батьку була надана і земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,1659 га, з кадастровим номером :01:001:0057. Вказана земельна ділянка знаходилась у власності батька, що підтверджується державним актом на землю ЯЕ №767612 від 21.01.2009, тобто документально право власності батько оформив значно пізніше, ніж був оформлений договір дарування. На час, коли батько дарував їй будинок, у договорі вказувався лише будинок, але фактично земельна ділянка так само була у його власності разом із будинком. На момент смерті батько не оформив належним чином дарування земельної ділянки. На даний час, так як батько помер, вона не може оформити договір дарування на себе. Крім того, вона не може оформити право на спадщину на земельну ділянку, так як спадкоємцем після смерті батька є її сестра, а не вона. Вона так само не може оформити право на спадщину, так як будинок належить їй, і не може так бути, що земля і будинок належать різним людям.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Відповідач надала заяву, в якій також просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 17.12.1994 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто позивачем, був укладений договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 , і остання оформила право власності на нього у встановленому законом порядку, що підтверджується копією договору дарування від 17.12.1994, зареєстрованого в реєстрі за №2-5384 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.11.2022.

Копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 10.10.2003 підтверджує зміну прізвища позивача ОСОБА_5 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а. с. 12).

21.01.2009 ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №767612, відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 0,1659 га, яка розташована по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав йому на праві приватної власності, та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,1659 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , тобто відповідач, успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 , і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Вказані обставини підтверджуються копіями: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №767612 від 21.01.2009, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.10.2021 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НСВ №044860 від 13.10.2022, зареєстрованого в реєстрі за №2-1306.

Право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1659 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , позивач оформити не може, оскільки її батько ОСОБА_3 документально оформив право власності на неї значно пізніше ніж був оформлений договір дарування, а спадкоємцем після смерті батька є її сестра, відповідач по справі ОСОБА_2 ..

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Положеннями ч. 1 ст. 120 ЗК України закріплено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. ч. 1,2, п.(а) ч.3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 , тобто позивач, набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі договору дарування і право власності зареєстровано нею у визначеному законом порядку, відповідно до неї переходить право власності і на земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,1659 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , і належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, аналізуючи правовідносини, що склалися та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1463 грн. 60 коп. (1% ціни позову) в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка проживає в АДРЕСА_3 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,1659 га, кадастровий номер :01:001:0057, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , і належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №767612 від 21.01.2009 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1463 грн. 60 коп. в дохід держави.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець