Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., за участю:

секретаря судового засідання - Коваленко А.О.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто, паспорт),

представника ОСОБА_1 - Петренко А.С. (ордер від 14.09.2021),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 /далі - ОСОБА_4 / ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації /далі - Служба у справах дітей та сім`ї/ (адреса: 02225, м. Київ, проспект Маяковського, 21-Г), про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

17.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом представників позивача - адвокатів Петренко А.С. та Вовк С.О. (діють на підставі ордерів), в якій позивач просить позбавити ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.10.2021 позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.03.2022.

У зв`язку з початком 24.02.2022 збройної агресії з боку рф та введенням воєнного стану в Україні судове засідання, призначене на 01.03.2022 не відбулось та було перенесено на 26.07.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.07.2022 підготовче засідання у справі було відкладено на 20.10.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.10.2022 підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті призначено на 26.01.2023.

У судове засідання, призначене на 26.01.2023, з`явився тільки позивач та його представник.

Від відповідача у справі будь-яких заяв/клопотань в т.ч. в порядку ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не надійшло.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ст. 247 ЦПК України.

Доводи позову

В позові, зокрема, вказується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого звертається ОСОБА_1 , являється її племінником та проживає разом з позивачем та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_5 .

Зазначається, що згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вказується, що мати ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наголошується, що на даний час малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою та її чоловіком, згідно дозволу, який надано Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської РДА в м. Києві від 30.06.2021 та Акту обстеження умов проживання дитини від 26.07.2021 року, в якому зазначено, що дитина забезпечена всім необхідним для виховання та розвитку.

Зауважується, що наразі лише позивач та її чоловік займаються вихованням та утриманням ОСОБА_7 .

Звертається увага на те, що відповідач самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню та утриманню сина, після смерті ОСОБА_5 .

Зазначається, що відповідач не спілкується належним чином з сином, син не отримує від нього батьківського виховання та батьківської любові, батько хлопчика не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей.

Також, в позові наголошується на тому, що жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує протягом тривалого часу. Відповідач не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не займається його розвитком та не приймає участі у вихованні.

Підсумовується, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, зокрема щодо обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Виходячи з викладеного, а також того, що відповідач не забезпечує харчування, дозвілля, медичний догляд та лікування малолітньої сина ОСОБА_7 , свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, позивач вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина.

Щодо правової позиції відповідача

Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався.

Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу Солом`янського районного суду міста Києва не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити правову позицію останнього щодо предмету спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.9) батьками ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис № 4154.

Вбачається, що ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з 22.09.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_3 , актовий запис № 1844 (а.с. 15).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.11.2009 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований 22.09.2005, розірвано (а.с. 16).

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серія НОМЕР_4 , актовий запис № 371 (а.с. 17).

ОСОБА_5 (мати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), померла НОМЕР_5 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть, виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія НОМЕР_6 , актовий запис № 504 (а.с. 13).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.07.2016 № 46, виданої Виконавчим комітетом Геніченської міської ради, за відомостями відділу ведення реєстру територіальної громади міста виконкому Геніченської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 з 06.07.2016 (а.с. 10).

30.06.2021 Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_1. надано дозвіл на тимчасове проживання у її родині двоюрідного племінника - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_7 , до встановлення соціально-правового статусу дитини (а.с. 18).

В матеріалах справи наявна копія акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 19). За змістом такого акту: дитин7а забезпечена всім необхідним для виховання та розвитку; хлопчик має окрему кімнату, місце для відпочинку, одяг відповідного віку та сезону, харчування, іграшки; відвідує ДНЗ № НОМЕР_7 ; декларація заключна з лікарем-педіатром Федоренко по АДРЕСА_8 . У графі «засоби та можливості батьків, осіб, які їх замінюють, для виховання, утримання та розвитку дитини» вказано: гр. ОСОБА_1 - працює офіційно ФОП, гр. ОСОБА_9 - працює офіційно Київ ПАС (машиніст). У висновках акту вказано: дитина забезпечена всім необхідним для виховання та розвитку.

За змістом копії листа за підписом директора Дошкільного навчального закладу № 655 Туровець Л.А. (а.с. 44) ОСОБА_4 , батько дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відвідує заклад дошкільної освіти № 655, не спілкується з вихователями, жодного разу не приводив і не забирав дитину з садочка.

В матеріалах справи наявна копія характеристики на вихованця закладу дошкільної освіти № 655 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45), в якій, зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти № 655 з 01 вересня 2017 року по теперішній час; в 2021-2022 навчальному році дитина відвідує старшу дошкільну групу; з задоволенням відвідує дошкільний заклад; хлопчик вихований, завжди охайний, уважний. За час відвідування дошкільного закладу проявив себе рухливим та допитливим.

В судовому засіданні 26.01.2023 свідок позивача ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) надала покази за змістом яких ОСОБА_5 була її двоюрідною сестрою, вона добре знає її колишнього чоловіка - ОСОБА_4 та їх сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Засвідчила, що ОСОБА_5 та її колишній чоловік ОСОБА_4 не проживали разом, діти проживали разом з ОСОБА_11 . Вказала, що ОСОБА_12 участі ніколи ніякої у вихованні сина ОСОБА_7 не приймав. ОСОБА_12 має нову родину. Від сина ОСОБА_6 самоусунувся, утримувати і виховувати його не збирається. Зазначила, що ОСОБА_1 є її ( ОСОБА_10 ) рідною сестрою. На даний момент ОСОБА_3 проживає у ОСОБА_1 та її чоловіка - ОСОБА_9 , з якими, зі слів свідка, вона ( ОСОБА_10 ) часто спілкується, часто бачить ОСОБА_7 , дитина завжди доглянута, задоволена.

Також, в судовому засіданні 26.01.2023 свідок позивача ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) надала покази за змістом яких вона знала ОСОБА_5 , оскільки деякий час вони разом працювали та спілкувались. Зазначила, що як їй відомо, колишній чоловік ОСОБА_4 не спілкувався з ОСОБА_7 і ніяк не допомагав у вихованні ні з матеріального боку, ні з морального, після смерті ОСОБА_5 від виконання батьківських обов`язків щодо ОСОБА_7 самоусунувся. Вказала, що як їй відомо, зараз малолітній ОСОБА_3 проживає у своєї тітки ОСОБА_1 та її чоловіка - ОСОБА_9 , які за нього дбають, при цьому ніяких коштів зі сторони ОСОБА_4 та речей не отримують.

Вказані свідки надали покази під присягою та будучі попередженими про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за введення суду в оману.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки безпосередньо не заінтересовані в справі і підстав для обмови жодної із сторін у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

В матеріалах справи наявний висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.09.2022 № 102102/38-2761 про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 84-87) за змістом якого викладено, зокрема, наступне:

«До Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла ухвала Солом`янського районного суду міста Києва по цивільній справі № 760/25148/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданих матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого звертається позивач, ОСОБА_1 , являється її племінником.

Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_8 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ( актовий запис № 4154) батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2005.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11.11.2009 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано. 26.10.2016 ОСОБА_5 отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, серія НОМЕР_4 ( актовий запис № 371).

Мати дитини, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово проживає разом з тіткою, ОСОБА_1 та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_7 .

За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцями із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створені. Дитина проживає в окремій кімнаті, має спальне ліжко, письмовий стіл, комод. Наявні дитячі речі відповідно до віку дитини.

Відповідно до наданої інформації дошкільного навчального закладу № 655 Дніпровського районну міста Києва, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує даний дошкільний навчальний заклад з 01.09.2017. Догляд за дитиною здійснює ОСОБА_1 , цікавиться успіхами племінника. Тітка, а іноді її чоловік, ОСОБА_9 , приводять та забирають хлопчика з дошкільного закладу.

Батько дитини, ОСОБА_4 не відвідує заклад дошкільної освіти, не спілкується з вихователями, жодного разу не приводив і не забирав дитину з садочку.

Відповідно до наданої інформації «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дніпровського району міста Києва дитина, ОСОБА_3 , останній раз був у лікарні 30.06.2022 з приводу профілактичного обстеження у супроводі ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , при зверненні під час хвороби всі рекомендації виконувалися в повному обсязі.

Батько дитини, ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 . Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації батьку на зазначену адресу неодноразово направлялися запрошення, проте він до Служби не з`явився, по суті позовних вимог пояснення не надавав.

За вказаною адресою працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації здійснено виїзд, проте обстежити житлово-побутові умови проживання не виявилося можливим, оскільки ОСОБА_4 повідомив, що обстеження умов проживання є недоцільним, оскільки він не є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із наданих матеріалів вбачається, що батько дитини, ОСОБА_4 , самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню сина, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та взагалі не цікавиться життям дитини.

18.08.2022 винесено питання на засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо надання до суду висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батька, ОСОБА_4 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 була належним чином запрошена на засідання комісії. Під час засідання комісії повідомила, що підтримує свої позовні вимоги, просила надати висновок до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_4 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Батько дитини, ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте на засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_4 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 18.08.2022 № 14), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України /далі - СК України/).

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 127/34145/21 (провадження № 61-10347св22):

«Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України.

Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)».

У постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21) вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Такий висновок є докладно обґрунтованим, обставин, які б могли свідчити про те, що такий висновок суперечить інтересам дитини судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Факт проживання малолітнього ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом з позивачкою - двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , підтверджується, зокрема актом обстеження умов проживання дитини.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який б підтверджував факт того, що відповідач цікавиться життям сина ОСОБА_7 , матеріально підтримує його, бере участь у його культурному та духовному розвитку.

Наявними в матеріалах справи належними, допустимими та достатніми доказами підтверджено, що відповідач не проявляє до дитини батьківської турботи та любові, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, а також не спілкуються з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина, що підтверджується також тим, що судом здійснено всіх вичерпних залежних від нього заходів для надання відповідачам можливості бути присутніми у судових засіданнях та висловити свою позицію.

Отже, у справі, що є предметом розгляду, суд встановив наявність передбачених ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому судом встановлено наявність винної поведінки та свідомого нехтування ОСОБА_4 , своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : батько з дитиною не спілкується, бажання спілкуватися з нею не виявляє, проти позову щодо позбавлення батьківських прав заперечень не подав.

Будь-яких обставин, які б перешкоджали ОСОБА_4 спілкуватися та здійснювати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду не повідомлено та відповідно судом не встановлено.

Відомості про те, що батько дитини ( ОСОБА_4 ) бажає продовжувати спілкуватися з нею ( ОСОБА_3 ) у суду відсутні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що змінити поведінку ОСОБА_4 , як батька ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у кращий бік не уявляється можливим.

Висновок

З огляду на встановлені в даній конкретній справі обставини, діючи в найкращих інтересах дитини, з огляду на свідому, винну поведінку батька, в т.ч. байдужість до розгляду даної справи, а також те, що змінити поведінку батька у кращу сторону не уявляється можливим, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, за наявності вказаних виключних обставин.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. Л. Зуєвич