Справа № 127/3286/23
Провадження 2/127/378/23
У Х В А Л А

09 лютого 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору при подачі позову до ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку,-

в с т а н о в и в :

06.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку з 18.03.2020 по 31.08.2020 року, з 08.01.2021 по 24.01.21 року, з 01.03.2022 по 18.07.2022 року.
Позивач заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", мотивуючи тим, що позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, крім того, з 21.12.2019 року вона проходила військову підготовку та навчання, а станом на сьогоднішній день проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді відповідального виконавця персоналу та стройової військової частини, трудові відносини з відповідачем не припинені.
Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 містяться висновки щодо правової природи середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визначеного статтею 117 КЗпП України. Так, середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.
Середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на які працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.
ВП ВС відступила від висновків об`єднаної палати КЦС ВС, викладених у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19).
Враховуючи наведені обставини і норми закону, підстави і предмет позовних вимог, а також те, що позивач на даний час проходить військову службу і трудові відносини не припинені, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при подачі позову до ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку.
Керуючись ч. 3, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, п. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,-

у х в а л и в:

звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при подачі до Вінницького міського суду Вінницької області позову до ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку.
Суддя: