АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року

м. Чернівці

справа № 727/2503/22

провадження 822/78/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Лисака І.Н., Одинака О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_4 ,

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 листопада 2022 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Слободян Г.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що його батьками є ОСОБА_4 - батько, ОСОБА_5 - матір. Вказує на те, що 22 жовтня 2020 року змінив ім`я та прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_7 .

Посилається на те, що є студентом Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, навчається на факультеті математики та інформатики, на першому курсі, денної форми навчання. У зв`язку із навчанням не має змоги працювати та утримувати себе, потребує матеріальної допомоги.

Просить суд, стягувати з ОСОБА_4 на його користь аліменти у розмірі ј від заробітної плати (доходів) ОСОБА_4 , щомісячно і до закінчення ним навчання - 30 червня 2025 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання про судові витрати.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, оскільки він потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з навчанням, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, а тому визначив розмір аліментів в розмірі 2000 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, та самостійно змінив спосіб їх стягнення, а також помилково зазначив, що аліменти слід стягувати, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками повнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені НОМЕР_1 від 22 жовтня 2020 року вбачається, що прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після державної реєстрації зміни імені - ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 є студентом першого курсу факультету математики та інформатики Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, денної форми навчання (а.с.7).

Відповідно до листа Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича від 04 жовтня 2022 року №29/24-1645, вбачається, що студент ОСОБА_1 , за період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року, отримав дохід в розмірі 7200 гривень.

ОСОБА_1 була нарахована стипендія за вересень 2021 року - 1300 гривень.; жовтень 2021 року - 1300 гривень; листопад 2021 року - 1300 гривень; грудень 2021 року - 1300 гривень; січень 2022 року -2000 гривень. В період з лютого 2022 року по вересень 2022 року ОСОБА_1 стипендію не отримував.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, а також обов`язок батьків щодо утримання дітей, тому дійшов висновку про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 461/6882/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Стаття 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, оскільки останній потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням в університеті, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд правомірно виходив з реальної можливості відповідача ОСОБА_4 сплачувати щомісячно аліменти на утримання сина. При цьому, суд врахував матеріальний та сімейний стан відповідача.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав в постанові від 07 грудня 2020 року у справі 761/23308/19.

Однак, суд першої інстанції не врахував, що позивач просив стягувати аліменти в розмірі 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання в Чернівецькиму національному університеті ім. Юрія Федьковича. Отже спосіб стягнення аліментів визначається саме позивачем.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції, змінивши спосіб присудження аліментів, вийшов за межі позовних вимог та розглянув вимогу, що не була предметом розгляду в суді першої інстанції. При цьому, судом порушено положення частини оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором позивача.

Оскільки, суд першої інстанції не врахував зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині способу стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 квітня 2022 року і до закінчення ним навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Юрія Федьковича, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції та стягнення аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 квітня 2022 року і до закінчення ним навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Юрія Федьковича, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 листопада 2022 року в частині способу стягнення аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 квітня 2022 року і до закінчення ним навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Юрія Федьковича, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М. І. Кулянда

Судді: І. Н. Лисак

О. О. Одинак