Справа № 464/4642/20 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/466/22 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року у справі справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року Львівське міське комунальне підприємство (далі ЛМКП) «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.07.2021 року, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2015 року по 31.05.2019 року в розмірі 49425 грн. 61 коп., інфляційні втрати в розмірі 4772 грн. 16 коп. та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаний період в розмірі 1556 грн. 85 коп., що в загальному становить 55754 грн. 62 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у липні 2019 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду в порядку наказного провадження із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки вказаної вище заборгованості за послуги з централізованого опалення, однак, виданий 10.09.2019 року Сихівським районним судом м. Львова судовий наказ було скасовано 09.10.2019 року за заявою відповідачки та роз`яснено позивачу про звернення до суду з позовом в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначає, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , виробником і виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії до квартири відповідачки у спірний період було ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак, відповідачка за надані послуги не оплачувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку вона в добровільному порядку не бажає погашати.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго», просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» задовольнити.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що не підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідачки плати за опалення місць загального користування, оскільки судом не враховано долучений до матеріалів справи опитувальний лист споживача теплової енергії, виготовлений на замовлення підприємства споживача ОСББ «Червона Калина 2009» за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 64, в якому чітко зазначені тепловитрати розвідними трубопроводами і стояками системи опалення, а також тепловтрати розвідними трубопроводами і стояками системи гарячого водопостачання.

Звертає увагу, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, споживачі мають оплачувати послугу централізованого опалення місць загального користування відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, і, власне, на підставі Методики, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року за №359, ЛМКП «Львівтеплоенерго» керувалося при нарахуванні відповідачці за опалення місць загального користування.

Просить врахувати, що у повідомленні про проходження обов`язкової періодичної повірки відповідачці було запропоновано звернутись до ЛМКП «Львівтеплоенерго» для виклику інспектора та отримання акту зняття лічильника з комерційного обліку, а також доведено до відома, що у випадку відсутності повірки квартирного засобу обліку теплової енергії нарахування будуть проводитись за показами будинкового лічильника, однак, відповідач проігнорувала дане повідомлення та не вчиняла жодних дій по повірці лічильника до 06.11.2018 року (дата проведення повірки та опломбування лічильника), тому, починаючи з жовтня 2017 року, нарахування за постачання теплової енергії здійснювалось за показами будинкового лічильника, відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року

Наголошує, що з 22.06.2017 року вступив в дію Закон України «Про комерційний облік теплової енергії», відповідно до ч.2 ст.6 якого, обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів розподілювачів теплової енергії здійснюється за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Без проведення чергової повірки ЗВТ, неможливо встановити близькість його показів до істинного значення вимірювальної величини, а тому показання ЗВТ, який не пройшов повірку, не можна вважати істиними та приймати такі показання при обліку спожитих послуг.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.01.2023 року, є дата складення повного судового рішення 27.01.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Виконавцем послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою є ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Квартира відповідачки обладнана індивідуальним засобом обліку теплової енергії теплолічильником PolluCom EX.

Вказаний будинок обладнаний загальнобудинковим засобом обліку теплової енергії.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем за період з 01.10.2015 року по 31.05.2019 року, за відповідачкою облікується заборгованість за послуги центрального опалення в розмірі 49425 грн. 61 коп.

Необхідно зазначити, що відповідачка у спірний період здійснювала оплату за вказаний вид житлово-комунальних послуг, однак, вона не погоджується із нарахуванням їй плати за надані послуги з постачання теплової енергії без урахування показів індивідуального теплового лічильника.

Так, зокрема, згідно з нарахуванням позивачем плати за вказані послуги до жовтня 2017 року та з урахуванням здійснених відповідачкою платежів по вересень 2017 року включно, у відповідачки була заборгованість лише у розмірі 80 грн. 14 коп., яку вона сплатила у жовтні 2017 року.

Як ствердив позивач, нарахування вартості спожитої теплової енергії по квартирі відповідачки за період з 01.10.2017 року до 06.11.2018 року (дата проходження індивідуальним засобом обліку теплової енергії теплолічильником PolluCom EX повірки), здійснювалося за показами будинкового лічильника.

Так, зокрема, у жовтні 2017 року відповідачці було нараховано 5762 грн. 16 коп., у листопаді 2017 року 7515 грн. 76 коп., у грудні 2017 року 6670 грн. 54 коп., у січні 2018 року 12135 грн., у лютому 2018 року 11559 грн. 85 коп., в березні 2018 року 15223 грн. 27 коп.

При цьому, корекція боргу за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно становила на суму 12595 грн. 93 коп., а за весь спірний період 12739 грн. 01 коп.

У період з листопада 2017 року по травень 2019 року відповідачка внесла чотири платежі: у листопаді 2017 року 2000 грн., у січні 2018 року 4900 грн., у грудні 2018 року 1200 грн. та у лютому 2019 року 1000 грн.

У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють правовідносини щодо надання вказаного виду житлово-комунальних послуг, є, зокрема, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, в редакції, чинній у спірний період (далі Правила).

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг і несе обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 5 Правил, рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п.20 Правил).

У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання (п.21 Правил).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил).

Відповідно до пункту 9 Правил, у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно з абз. 2 пункту 10 Правил, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Згідно з абз. 3 пункту 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Відповідно до абз. 4 пункту 12 Правил, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно пункту 18 Правил, після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Відповідно до пункту 15 Правил, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до підпункту 1, 5, 6, 9 абзацу 1 пункту 29 Правил, споживач має право на: зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку; звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт.

Згідно абз. 2 пункту 29 Правил, споживач має також інші права відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 4 пункту 32 Правил, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Таким чином, наведеними вище нормами закону не передбачено нарахування споживачу вартості послуги з постачання теплової енергії по показниках будинкового засобу обліку теплової енергії у випадку, якщо в квартирі встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії, який є справний, з огляду на те, що квартирний засіб обліку теплової енергії не пройшов періодичної повірки.

Чинне законодавство передбачає, що у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, але, в подальшому, після отримання показань квартирних засобів обліку підлягає перерахунку.

Згідно абз. 3 п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», після відновлення надання показань вузлів обліку споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послугу зобов`язані провести перерахунок із споживачем.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року №113/98-ВР (далі - Закон № 113/98-ВР), який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян та національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань.

Згідно абз. 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Згідно зі статтею 21 цього Закону, до видів державного метрологічного контролю і нагляду належить, зокрема, й повірка засобів вимірювальної техніки.

Можливість того, що виробник послуг може бути і їх виконавцем передбачена ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, передбачено статею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до ч.3 ст.28 Закону, порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло, газо- і водопостачання.

Суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин висновки Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 27 березня 2019 року у справі №229/1539/17 (провадження №61-27909сво18), про те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого теплопостачання, виконавцем яких є ЛМКП «Львівтеплоенерго», тому саме позивач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку тепла, встановленого у квартирі відповідача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Враховуючи викладене й те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування обставин, які б перешкоджали позивачу здійснити повірку індивідуального засобу обліку теплової енергії відповідачки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування заборгованості за період з 01.10.2017 року до 06.11.2018 року за показами будинкового лічильника без урахування показів індивідуального теплового лічильника відповідачки є неправомірним, а оскільки позивач не здійснив перерахунку спірної заборгованості за вказаний період з урахуванням показів індивідуального теплового лічильника відповідачки, тому вимога позивача про стягнення цієї заборгованості та усіх пов`язаних із нею нарахувань, відповідно до заявлених позовних вимог, задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 27 січня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич