Провадження № 2/686/1654/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О. за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 доКомунального некомерційного підприємства «Шепетівська Центральна районна лікарня», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди

встановив:

26.09.2022 року позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Шепетівська Центральна районна лікарня» про стягнення матеріальної та моральної шкоди у розмірі 1101431,23 грн. посилаючись на те, що позивачі проживають в АДРЕСА_1 , а тому і звертаються з позовною заявою до Хмельницького міськрайонного суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачів народилася дитина ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження .

По вині медичного працівника, лікаря акушера гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення Шепетівської центральної районної лікарні ОСОБА_3 у позивачів народилася дитина, яка визнана інвалідом з дитинства.

Не зважаючи на те, що рішеннями Шепетівського міськрайонного суду від 21.12.2014 р. та від 18.02.2019 р., а також рішенням Хмельницького міськрайсуду від 26.05.2021 р. стягнуто з Шепетівської центральної районної лікарні матеріальні та моральні збитки, позивачі продовжують нести матеріальну та моральну шкоду, завдану працівником зазначеної лікарні.

Позивачі, батьки хворої дитини ОСОБА_6 продовжують лікувати дитину як за благодійні кошти, так і за свої особисті кошти.

За період січень 2021 р. вересень в ПП Центр Медичної реабілітації дітей інвалідів «Апіс Меліфіка» позивачі витратили на лікування хворої дитини 81557,50 грн.

Окрім цього, за період листопад 2020 р. грудень 2020року хворій дитині придбавалися памперси, які необхідні для постійного використання та ліки для постійного вживання на суму 1455,44 грн.

За період січень грудень 2021 року необхідно також було купувати памперси та ліки на суму 11981,73 грн. та з січня 2022 року по вересень 2022 року хворій дитині купувалися ліки та памперси на суму 6436,56 грн. На придбання ліків і памперсів згідно чеків витрачено 19873,73 грн.

За період з січня 2021року по 16 вересня 2022 року позивачами витрачено на лікування дитини 81 557,5грн, витрати на ліки та памперси з листопада 2020року по грудень 2020року, січень 2021 - 16 вересня 2022 року склали 19 873,73грн, всього: 101431,23 грн.

Вважають, що з відповідача слід стягнути заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 101431,23грн в рівних частках кожному.

Окрім цього, вважають, що позивачам спричинено моральну шкоду, яка в грошовому виразі складає 1000000 гривень. Моральна шкода полягає в тривалій втраті життєвих зв`язків, що вимагало та вимагає від позивачів додаткових зусиль для організації їх життя.

Додаткові зусилля в організації життя полягають в тому, що позивачам необхідно постійно доглядати дитину, яка нічого не вміє і не може вміти. Дитина не може відвідувати дитячі заклади, біля дитини постійно, цілодобово треба перебувати. Хвора донька позивачів потребує постійної реабілітації. Позивач батько дитини працює, позивач матір дитини не працює.

Позивачі мають хвору дитину, яка народилася інвалідом з вини працівника Шепетівської районної лікарні ОСОБА_3 .

Від народження дитини інваліда позивачі страждають морально, вони постійно повинні лікувати дитину, оскільки дитина потребує такого лікування. Дитина є інвалідом на все життя, позивачі перебувають постійно в стані депресії, оскільки дивитися на хвору дитину, яку неможливо вилікувати є нестерпним болем.

Позивачі постійно лікують дитину в лікувальному центрі ПП Центр медичної реабілітації дітей інвалідів «Апіс Меліфіка» для необхідної реабілітації.

Позивачі вважають, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000000 грн, тобто по 500000 грн. кожному.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 29 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено у підготовче засідання на 20.10.2022 року.

01.12.2022 року представником відповідача подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представника відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, в частині матеріальної шкоди визнав повністю.

Третя особа у судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила суду, що моральна шкода стягується одноразово згідно вимог закону.

Заслухавшип думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачів народилася дитина ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом РАЦС Ізяславського РУЮ у Хмельницькій області 17 травня 2011 року.

По вині медичного працівника, лікаря акушера гінеколога акушерсько- гінекологічного відділення Шепетівської центральної районної лікарні ОСОБА_3 у позивачів народилася дитина, яка визнана інвалідом з дитинства, що підтверджується даними посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.05.2013 року.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року визнано винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.140 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права займатися лікарською та акушерсько гінекологічною діяльністю строком на 2 (два) роки, що підтверджується вироком суду. ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі на підставі п.»є» ст.1 Закону України «Про амністію» у 2011році від 08.07.2011року.

Рішеннями Шепетівського міськрайонного суду від 21.12.2014 р та від 18.02.2019 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 р. задоволено позов ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та стягнуто з лікарні матеріальну та моральна шкоду, яка виникла по вині медичного працівника, лікаря акушера гінеколога акушерсько гінекологічного відділення Шепетівської центральної районної лікарні Терлецької М.В.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року визнано винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.140 КК України та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права займатися лікарською та акушерсько гінекологічною діяльністю строком на 2 (два) роки, що підтверджується вироком суду. ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію» у 2011 році від 08.07.2011року.

Рішеннями Шепетівського міськрайонного суду від 21.12.2014 р. та від 18.02.2019 року, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2021 р. задоволено позов ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та стягнуто з лікарні матеріальну та моральна шкоду, яка виникла по вині медичного працівника, лікаря акушера гінеколога акушерсько гінекологічного відділення Шепетівської центральної районної лікарні Терлецької М.В.

Позивачами понесено матеріальні збитки, а саме за період січень 2021 р. вересень в ПП Центр Медичної реабілітації дітей інвалідів «Апіс Меліфіка» позивачі витратили на лікування хворої дитини 81557,50 грн.

Окрім цього, за період листопад 2020 р. грудень 2020 року придбавалися памперси, які необхідні для постійного використання та ліки для постійного вживання на суму 1455,44 грн.

За період січень грудень 2021року купелені памперси та ліки на суму 11981,73 грн. та з січня 2022року по вересень 2022року ліків та памперсів на суму 6436,56 грн. та згідно чеків 19873,73 грн.

За період з січня 2021року по 16 вересня 2022 року позивачами витрачено на лікування дитини 81557,5 грн, витрати на ліки та памперси з листопада 2020 року по грудень 2020 року, січень 2021 - 16 вересня 2022 року склали 19873,73грн, всього: 101431,23 грн.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитківу результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких зазнала потерпіла особа.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вимогами ч.1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, беручи до уваги додаткові зусилля позивачів в організації життя, які полягають в необхідності постійно доглядати дитину, яка не може відвідувати дитячі заклади, потребує цілодобового догляду та реабілітації, характер працевлаштування батьків, а також з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 70000 грн., по 35000 грн. на кожного з позивачів.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення тому до стягнення з відповідача підлягає зазначений вище розмір моральної шкоди, в решті вимог слід відмовити.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що наведений позивачами розрахунок матеріальної шкоди понесеної у зв`язку з лікуванням дитини інваліда у розмірі 101431,23 грн., є вірним та обґрунтованим та відповідає обставинам по справі.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають до задоволення тому слід стягнути на користь позивачів матеріальну шкоду в розмірі 101431,23 грн. в рівних частках кожному з них.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору. Так, як позов задоволено повністю тому до стягнення з пропорційно до задоволених позовних вимог в порядку ст.141 ЦПК України на користь держави підлягає 1714,33 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 доКомунального некомерційного підприємства «Шепетівська Центральна районна лікарня», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Шепетівська Центральна районна лікарня» () на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 35000 грн. та 50716,61 грн. матеріальної шкоди, всього стягнути 85716,61 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 61 коп.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Шепетівська Центральна районна лікарня» () на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 35000 грн. та 50716,61 грн. матеріальної шкоди, всього стягнути 85716,61 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 61 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Шепетівська Центральна районна лікарня» () на користь держави судовий збір у розмірі 1714,33 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24.03.2023 року.

Суддя С. Стефанишин