справа № 208/7187/22
№ провадження 2/208/72/23
20 лютого 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.,
Секретаря судового засідання - Оніщук Д.Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» до ОСОБА_1 «стягнення заборгованості», -
У грудні 2022 року до провадження Заводського районного суду Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» поданий цивільний позов заявлений до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості».
Згідно до змісту позовних вимог, позивач просить:
В обґрунтування заявлених позивних вимог, позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» є юридичною особою за законодавством України, та зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи:43170476.
Основним видом діяльності ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» є роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах, а також надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у., що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до п. 1.2. Правил - дані правила регулюють надання майна у оренду, порядок сплати орендних платежів, викупу майна або його повернення, регулюють застосування відповідальності у разі порушення умов даних правил або договорів оренди майна з правом викупу, визначають права та обов`язки сторін.
Пунктом 3.1. Правил визначено, що Договір оренди майна з правом викупу укладається у письмовому вигляді у магазинах Орендодавця, поза торгівельними або офісними приміщеннями, а також на відстані, в тому числі і у електронній формі через особистий кабінет на сайті Орендодавця, що знаходиться за посиланням: dcomfort.com.ua.
Відповідно до п. 3.3. Правил, під час оформлення замовлення для наступного укладання Договору оренди майна з правом викупу на сайті орендодавця, орендарем надається повна інформація щодо свого імені, реквізитів документа, що посвідчує особу, номеру телефону та інших даних, необхідних для встановлення особи та оформлення Договору, після чого ним приймається пропозиція, сформована відповідно до пунктів 4, 5 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідь про повне прийняття пропозиції надається орендарем у електронній формі через сайт орендодавця шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається орендарю в СМС- повідомленні на номер телефону, вказаний під час оформлення замовлення, що вважається підписом відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Після прийняття орендарем пропозиції, орендодавець направляє орендарю у його особистий кабінет підтвердження укладання Договору оренди майна з правом викупу у електронній формі відповідно до пункту 11 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, 21 жовтня 2020 року орендодавцем направлено орендарю у його особистий кабінет підтвердження укладання Договору. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що сплата орендної плати здійснюється Орендарем до 21-го числа (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем укладання Договору протягом строку оренди, який становить 12 місяця, де днем внесення останнього платежу є 21 жовтня 2021 року.
Проте відповідач не виконав умов договору, отримав товар у оренду на умовах договору, які виконані позивачем у повному обсязі.
І, 02 березня 2021 року Позивач скористався правом, наданим п. 6.4.6. та 8.5. Порядку надіславши на адресу Відповідача повідомлення про припинення договору з 22.03.2021 року та про необхідність сплатити загальну вартість об`єкту оренди.
Відповідно до п. 8.4 Правил - за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у розмірі 75,00 (сімдесят п`ять) гривень за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених Орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
- 35 388,00 грн. (сума боргу);
- 17 694,00 грн. (штрафу 50% від загальної суми прострочення);
- 17 694,00 грн. (пеня);
- 2 514,42 грн. (інфляційне збільшення);
- 977,29 грн. (3% річних).
Суд, отримав відомості про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ухвалою від 05 січня 2023 року відкрив провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно з клопотанням, викладеним у прохальній частині позову (а.с.7), просив справу розглядати за відсутності представника ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ».
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, протягом визначеного строку відзив на позов не подав, заяв та клопотань до суду не подав, причину неявки суду не повідомив.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, її неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).
Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання договорів в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до п.п.5-7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
За ч.ч.3, 4, 6, 12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено: якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст.759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Отже, за своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар.
Як слідує зі ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
У ч.1 ст.763 ЦПК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Отже, за своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою змішаного характеру, оскільки містить елементи купівлі-продажу та майнового найму, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар.
Наказом директора ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» №235 від 01 липня 2020 року затверджено Правила надання майна в оренду, які розміщені на офіційному веб-сайті товариства в мережі інтернет за посиланням https:// DCOMFORT.COM.UA Копію цих Правил позивачем долучено до позовної заяви (а.с.12, 13-16).
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» посилалося на те що 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 через веб-сайт https:// DCOMFORT.COM.UA шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету ввійшов до особистого кабінету та з нього через інформаційно-телекомунікаційну систему подав заявку на укладення договору, де заповнив анкету-згоду на обробку персональних даних, вказаних ним із долученням копій паспорта, інн та створенням фото із паспортом (а.с.18, 25-27).
21 жовтня 2020 року на адресу електронної пошти ОСОБА_1 направлено підтвердження укладання договору з долученням його екземпляру договору та зазначенням орієнтовної дати отримання товару (а.с. 20).
У п.3 договору сторони погодили, що передача об`єкта оренди орендодавцем та приймання його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за товарно-транспортною накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджуватиме цей факт.
Згідно з п.3 договору, сплата орендної плати у розмірі 2 949,00 грн. (у т.ч. ПДВ 491 грн. 50 коп.) здійснюється орендарем до 21-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяця, де днем внесення останнього платежу є 21 жовтня 2021 року (ас.21).
Проте даних про отримання відправлення ОСОБА_1 жодним належним, достатнім і допустимим доказом не підтверджено.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому всі інше докази зазначені вище свідчать лише про наявність наміру у ОСОБА_1 на отримання товару у оренду, при цьому жодного доказу отримання товару у оренду, в межах даної справи не підтверджено, що виключає відповідальність відповідача за зобов`язаннями передбаченим зазначеним договором.
А тому позовні вимоги заявлені ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» не підлягають задоволенню вцілому.
Щодо заявлених вимог про покладення на відповідача обов`язку по відшкодування понесених позивачем судових витрат у розмірі 2481,00 гривень, як суми судового збору, то виходячи з приписів ст.. 141 ЦПК України, зазначені витрати відшкодуванню не підлягають за покладаються на позивача.
Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» до ОСОБА_1 «стягнення заборгованості», - відмовити у повному обсязі.
Понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2481,00 гривень покласти на позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Івченко Т. П.