Справа № 630/50/23
Провадження № 2/630/70/23
УХВАЛА

06 березня 2023 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Санжаровської Н.М.,

представника позивача (дистанційно) Перепелиці О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача (дистанційно) Лаєвської М.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просить поділити майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період перебування у шлюбі, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 40,50 кв.м, житловою площею 19,90 кв.м, та земельна ділянка кадастровий номер №:29:014:0033, площею 1000,00 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину цього житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :29:014:0033.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Лаєвською М.Л. подано клопотання від 15 лютого 2022 року про закриття провадження у справі з тих підстав, що тотожні позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2 в цій справі, були предметом розгляду між тими самими сторонами в іншій справі № 630/761/21, та з приводу таких вимог Люботинським міським судом Харківської області було ухвалено рішення від 01 грудня 2021 року. Звертаючись з новим позовом ОСОБА_2 нових підстав та обґрунтування своїх позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 проти закриття провадження в справі заперечував з тих підстав, що рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 01 грудня 2021 року, ухваленим в справі № 630/761/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя в задоволенні позовних вимог було відмовлено з мотивів не доведення обґрунтованості позовних вимог належними і допустимим доказами, що призвело не неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

Вислухавши пояснення учасників справи та їх представників щодо заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, суд вважає клопотання представника відповідача таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У процесуальному законодавстві закріплена конструкція позовного провадження як певна процедура розгляду і вирішення цивільних справ зі спорів про право цивільне.

Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження. Для неї характерні такі ознаки, як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді.

Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства.

Отже, провадження цивільного процесу - це специфічна модель розгляду цивільної справи, що відбиває предметну характеристику цивільного судочинства з точки зору матеріально-правової природи справ, що розглядаються, специфіку доказування фактів як юридико-фактологічної основи справи та результатів розгляду справи, які відбиваються у процесуальних актах - певного роду документах.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права.

Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, що виступають доказами у справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Перевіривши текст позовної заяви від 30 серпня 2021 року, яка була предметом розгляду в справі № 630/761/21, суд звертає увагу, що заявлені в ній ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вимоги про поділ спільного майна подружжя були обґрунтовані лише тією обставиною, що в період шлюбу сторонами були набуті в якості спільного майна житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 1000 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і що це випливає із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 серпня 2021 року та Інформації з Державного служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Рішенням від 01 грудня 2021 року суд відмовив в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позовні вимоги не були доведені належними і допустимими доказами.

Натоміть у позовній заяві від 10 січня 2023 року, яка є предметом розгляду в даній справі, заявлені ОСОБА_2 вимоги представник позивача ОСОБА_3 обґрунтовує новими обставинами положеннями договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 26 липня 2012 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гаража Н.П. за реєстр. № 2757, та договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 26 липня 2012 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Гаража Н.П. за реєстр. № 2765, які не були досліджені під час розгляду іншої справи та їм не була надана правова оцінка.

Вказане свідчить, що наведені в позовній заяві від 10 січня 2023 року підстави не були досліджені та оцінені судом під розгляду іншої справи. Крім того, немає процесуальної заборони розгляду тих самих позовних вимог за умови їх обґрунтування новими доказами, які не досліджувалися в попередніх справах.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання представника відповідача Лаєвської М.Л. про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 10 березня 2023 року.