Справа № 366/397/23
Провадження № 2/366/190/23
У Х В А Л А

16 лютого 2023 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно.

В своїх позовних вимогах позивач просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок (паїв), а саме:

?на земельну ділянку за Державним актом серії Р1 № 242534 від 23.02.2001 року, загальна площа ділянки 1,127 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

?на земельну ділянку (пай) за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0143352 від 17.07.1997 року, загальна площа ділянки 2,46 га, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога»;

?на земельну ділянку (пай) за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0143353 від 17.07.1997 року, загальна площа ділянки 2,46 га, яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога».

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу позивача, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, позивач в порушення п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у поданій позовній заяві не зазначив:

3) ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зокрема, вирішуючи питання про те, чи відповідає подана позовна заява вимогам закону, суд звертає увагу позивача на те, що без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, звернення до суду з даним позовом слід вважати передчасним.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

З матеріалів справи слідує, що додатки до позовної заяви не містять мотивованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в розумінні ст. 49 Закону України «Про нотаріат» в частині нерухомого майна, зокрема, земельних ділянок (паїв).

Крім того, до справи не додано й інших доказів, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, як цього вимагають приписи ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно п. а ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" на підтвердження оцінки проведеної оцінки майна складається звіт чи акт про оцінку майна.

За порядком проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, затвердженому постановою КМУ від 4 березня 2013 року № 231 зазначено, що термін дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більш як шість місяців з моменту оцінки, адже ціна позову має бути визначена у наведені строки.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку що позовна заява ОСОБА_1 не містить ціни позову, а також відсутні належні докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна земельних ділянок (паїв) та відповідно дійсної ціни позову, що позбавляє суд можливості перевірити правильність визначення позивачем ціни позову та відповідно правильність сплати ним судового збору за заявлені вимоги майнового характеру.

Таким чином, вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторін, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху.

Надати заявнику ОСОБА_1 строк для усунення недоліків:

-надати суду мотивовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в розумінні ст.49 Закону України «Про нотаріат» в частині нерухомого майна, зокрема, на земельні ділянки (паї);

-вказати ціну позову та надати суду правовстановлюючі документи, звіт чи акт про оцінку земельних ділянок (паїв), на які позивач просить визнати за ним право власності.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Ткаченко