ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Биліни Т.І.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.

за участю секретаря Заворотного К.Я.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Дніпровської міської ради,

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2010 року позовні вимоги позивачів задоволені в повному обсязі.

26 грудня 2022 року уповноваженим представником Дніпровської міської ради, яка є правонаступником Дніпропетровської міської ради - відповідачем у справі, подано заяву про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2010 року.

В заяві представник просив скасувати заочне рішення від 08 вересня 2010 року, поновити пропущений строк на подання такої заяви, призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заява обґрунтована тим, що представник відповідача не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, не отримував копії судового рішення, як наслідок про рішення відповідач дізнався лише після ознайомлення з матеріалами справи у грудні 2022 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року заяву Дніпровської міської ради про перегляд заочного рішення залишено без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України внаслідок подання такої заяви поза межами встановлених процесуальних строків.

Не погодившись з цією ухвалою суду, уповноважений представник Дніпровської міської ради 26 січня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду від 28 грудня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду від 08 вересня 2010 року

Скарга обґрунтована тим, що ст. 287 ЦПК України передбачено чіткі результати розгляду заяви про перегляд заочного рішення, зокрема, залишення заяви без задоволення або скасування заочного рішення суду. В той же час вимогами ч.2 ст. 126 ЦПК України визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що, на думку апелянта, не прийнято до уваги судом першої інстанції.

Апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що представником відповідача було отримане повне заочне рішення суду. 20 вересня 2010 року представник ДМР міг отримати лише резолютивну частину цього рішення, оскільки, повний текст рішення було оприлюднене лише 24 вересня 2010 року, що узгоджується з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень.

У відповідності до ст. 227 ЦПК України в редакції від 03 серпня 2010 року копія заочного рішення відповідачам повинна бути направлена не пізніше трьох днів з дня його проголошення, що судом здійснено не було. Заочне рішення суду на адресу відповідача поштою не направлялось, матеріали справи доказів на спростування цього твердження не містять.

Інші учасники справи, своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались та відзивів не подавали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 08 вересня 2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі №2-12100/10 ухвалено заочне рішення, яким, з урахуванням уточнень позовних вимог, визнано за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на приміщення №1 загальною площею 88,7 кв.м. горища житлового будинку літ.А-3 по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право спільної сумісної власності на приміщення №2 загальною площею 225,2 кв.м. горища житлового будинку літ.А-3 по АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на приміщення №3 загальною площею 89,9 кв.м. горища житлового будинку літ. А-3 по АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судового збору у справі між сторонами (а.с.41).

Справа призначалась до розгляду судом першої інстанції 19 липня 2010 року, 16 серпня 2010 року, 26 серпня 2010 року та 08 вересня 2010 року, про які, зокрема 26 серпня та 08 вересня 2010 року, представник відповідача ОСОБА_5 була особисто повідомлена про що свідчить її підпис, в письмових розписках, які мають місце в матеріалах справи(а.с.35,38).

20 вересня 2010 року представник відповідача отримала заочне рішення суду від 08 вересня 2010 року, що підтверджується її підписом на обкладинці справи, при цьому, нею не зазначено, що вона отримала саме резолютивну частину, як про це зазначає апелянт.

Залишаючи без розгляду заяву Дніпровської міської ради про перегляд заочного рішення суду від 08 вересня 2010 року, районний суд виходив з положень ч.2 ст. 126 ЦПК України.

Вказаний висновок суд обґрунтував тим, що відповідачем не подано жодного доказу про поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, а також суд врахував, ту обставину, що представником відповідача отримано заочне рішення суду 20 вересня 2010 року, про що міститься особистий запис представника ДМР на обкладинці справи.

Однак колегія суддів з висновком суду про залишення без розгляду заяву Дніпровської міської ради про перегляд заочного рішення суду від 08 вересня 2010 року не погоджується та вважає, що доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

На вимогу ст. 263 ЦПК України колегія суддів, врахувала позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16, де зазначено, що Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це, згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України.

Частина 3 ст. 278 ЦПК України передбачає, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Колегією суддів встановлено, що заочне рішення суду ухвалено судом 08 вересня 2010 року під час діючого ЦПК України в редакції від 03 серпня 2010 року, де ч.2 ст. 228 Глави XIII Заочний розгляд справи передбачалось оскарження заочного рішення шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії, про що вказано і в рішенні суду, яке відповідач має намір оскаржити в даній справі, тобто в рішенні суду чітко визначений порядок та строки такого подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що залишення заяви без розгляду у відповідності до положень ст. 126 ЦПК України є порушенням судом першої інстанції процесуального права, а тому вказане є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 28 грудня 2022 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Дніпровської міської ради підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: С.А.Зайцева

Ж.І.Максюта