Справа № 740/3388/22
Провадження № 2/740/126/23
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський ДБК» (далі - ТОВ «Чернігівський ДБК») про стягнення заборгованості із заробітної плати,

установив:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати в розмірі 86 000,00 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що працював у ТОВ «Чернігівський ДБК» сторожем незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 . 31 березня 2022 року позивач звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за згодою сторін. Під час виконання трудових обов`язків відповідач заборгував позивачу заробітну плату з лютого по грудень 2021 року в сумі 65 000,00 грн та з січня по березень 2022 року в сумі 19 500,00 грн, а всього - 86 000,00 грн. Причини невиплати заборгованості позивачу невідомі.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2023 року у справі призначено судове засідання на 30 січня 2023 року 09-00 год., яке в подальшому відкладалося, востаннє - на 09 березня 2023 року 10-00 год.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подав до суду заяви, в яких просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував,

Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, у справі міститься довідка про доставку електронного листа на електронну адресу відповідача. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши зміст позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що з 04.08.2020 позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Чернігівський ДБК», працював сторожем незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Наказом відповідача від 31.03.2022 року № 3-ВК позивача звільнено з роботи за згодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно з довідкою форми ОК-7 Пенсійного фонду України нарахована, але невиплачена заробітна плата ОСОБА_1 становить: за лютий - грудень 2021 року - 66 500,00 грн, за січень - березень 2022 року - 19 500,00 грн, а всього - 86 000,00 грн.

Право людини на заробітну плату гарантовано Конституцією України, нормами Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці».

За змістом ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд стягує на користь працівника суму боргу, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно із ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці, зокрема, загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмір і підстави відрахувань із заробітної плати, а також суму заробітної плати , що належить до виплати. Іншим чином законодавством не передбачено.

Відповідно до змісту ст. 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець. Обов`язок здійснювати нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо покладено на роботодавця, а не на працівника. Законодавець покладає обов`язок доказування саме на роботодавця оскільки працівник у категорії трудових спорів має значно слабше становище, оскільки не має доступу до справжніх бухгалтерських документів.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підставі наявних у справі доказів суд установив, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, виконував свої трудові обов`язки, але при звільненні не отримав всі належні йому платежі.

Відповідач не надав суду відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням процесуальних дій, - ухвалення рішення на підставі наявних доказів у справі.

Оскільки станом на час звільнення позивача з роботи і розгляду справи в суді відповідач не провів з ним повного розрахунку та не виплатив заборгованості із заробітної плати у вищевказаному розмірі, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені й обґрунтовані, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263 - 265, 274, 279, 280 - 284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський ДБК» про стягнення заборгованості із заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський ДБК» (вул. Попова, 6 а, м. Чернігів; ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) заборгованість із заробітної плати в сумі 86 000 (вісімдесят шість тисяч) гривень.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський ДБК» (вул. Попова, 6 а, м. Чернігів; ) у дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення складене і підписане 13 березня 2023 року.

Суддя І. М. Шевченко