Ухвала

14 лютого 2023 року

місто Київ

справа № 369/10595/21

провадження № 61-1458ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київській регіональні електромережі» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київській регіональні електромережі»

(далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»), у якому просила усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою шляхом демонтажу КТП № 1008 за рахунок ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та перенесення її в інше місце відповідно до встановлених норм.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 25 серпня 2022 року Києво-Святошинський районний суд Київської області залишив без задоволення позов ОСОБА_1 .

Постановою від 20 грудня 2022 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення

Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 25 січня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначила підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник переконана, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначила таке:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 295/1271/16-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 235/457/17, від 25 лютого 2020 року у справі № 755/16588/17-ц, відповідно до яких у разі застосування будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов);

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, згідно з якими негаторний позов є позовом власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 501/6154/14-ц, за змістом яких для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна вимагається наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 910/1016/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 914/1521/17, у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 915/1284/17, у постанові від 08 серпня 2019 року у справі № 910/21468/17, де встановлено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку;

- (5) суди першої та апеляційної інстанцій не врахували ті обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/10595/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київській регіональні електромережі» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак