Справа № 946/5855/22
Провадження № 2/946/1422/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю секретаря судового засідання Лупу О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -
Зазначає, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, перерахувавши 19.05.2021 року на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК кредитні кошти у сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень, проте Позичальник порушив строк повернення Кредиту та сплати відсотків за Кредитом, зобов`язання відповідачів за Кредитним договором залишаються не виконаними, заборгованість не сплачена, в результаті чого станом на 15.08.2022 року заборгованість за Договором про споживчий кредит становить 64 844,03 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду, та просить стягнути суму заборгованості з відповідачів.
Ухвалою судді від 05.09.2022 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надходило.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику споживчий кредит в розмірі 80 000,00 грн. (вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) на споживчі цілі, на період з 19 травня 2021 року по 18 травня 2022 року, з фіксованою процентною ставкою 7,00% річних.
Згідно п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику споживчий Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною.
Пунктом 1.3. Кредитного договору також передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК.
Пунктом 1.4. Кредитного договору, встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути Банку суму Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені Кредитним договором не пізніше 18 травня 2022 року.
За пунктом 1.4. Кредитного договору, Позичальник щомісяця в дату платежу сплачує кошти («щомісячний платіж») на рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК в розмірі, зазначеному в Графіку платежів.
Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору, проценти за користування Кредитом сплачуються (у складі щомісячного платежу) на рахунок, вказаний у п. 1.4 цього Договору щомісяця згідно Графіку платежів, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної у п.1.1. даного Кредитного договору. Після закінчення передбаченого цим Договором строку, на який надається Кредит, проценти нараховуються виходячи із Розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного Кредитного договору за період прострочення до фактичного погашення Кредиту, які Позичальник сплачує щомісяця, у Дату платежу і в день фактичного повного погашення Кредиту, а у разі дострокового повного погашення заборгованості в день фактичного погашення Кредиту. При несплаті процентів у зазначені терміни та строки, вони вважаються простроченими. Для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та 360 календарних днів у році.
Проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.
У випадку порушення Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і Позичальник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
Банк виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, перерахувавши 19.05.2021 року на рахунок Позичальника № НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК кредитні кошти у сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень, що підтверджується Випискою по рахунку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ БАНК» за період з 19.05.2021 року по 15.08.2022 року, яка в якості додатку надається до Позовної заяви.
Позичальник порушив строк повернення Кредиту та сплати відсотків за Кредитом, у зв`язку з чим Банком на адресу Відповідачів (Позичальника та Поручителя) направлялись листи-вимоги про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором (кредитом, відсоткам, комісіям та неустойці) у повному обсязі, у строк, вказаний у вимозі.
Як вбачається з матеріалів справи, Позичальнику та Поручителю неодноразово направлялись листи-вимоги про усунення порушення умов Договору про споживчий кредит.
Так, лист-вимога Позичальнику від 13.07.2022 року за вих. № 01/373-0/62.2 повернулася до ПАТ «МТБ БАНК» за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до положень ст. ст. 3, 16 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Умовами статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає т власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з ростроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавецв) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2 вказаної статті містить у своєму змісті посилання на положення ст. 11 ЦК України, що є переліком підстав, з яких виникають зобов`язання. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За приписами ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідачі будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з`явились, доводів позивача не спростували, з клопотаннями про витребування доказів, в тому числі призначення у справі експертизи до суду не звертались.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законними обґрунтованим. Законнимє рішення, ухвалене судом відповідно донорм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід стягнути солідарно на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 844,03 грн. з якої: заборгованість за основним боргом 43 661,37 грн. (сорок три тисячі шістьсот шістдесят одна гривня тридцять сім копійок); заборгованість за відсотками 2 462,66 грн (дві тисячі чотириста шістдесят дві гривні шістдесят шість копійок); заборгованість за комісією 18 720,00 грн (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять гривень).
При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.
На підставі вищевикладеного керуючись ст.ст.2,4,5,6,81,141,263-265,280-282,352,354 ЦПК України, ст. ст.526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.01.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар