У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Навроцького Володимира Вячеславовича, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Навроцький Володимир Вячеславович, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2022 року вказану заву залишено без руху. Заявнику було вказано на недоліки які слід усунути, зокрема на те, що:

Заявник просить встановити юридичний, а саме, що ОСОБА_1 , громадянка України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , народила дочку ОСОБА_3 25 ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сокаль Львівської області, Україна. Реєстрацію народження дитини і визначення її походження провести у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України та з урахуванням п. 1 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, вказавши відомості про батька за вказівкою матері.

Як вбачається зі змісту заяви на підтвердження факту народження доньки заявника додано дублікат Медичного свідоцтва про народження № 540, яке видано 26 листопада 2020 року КНП Сокальської районної ради Львівської області Сокальська центральна районна лікарня.

Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 , вказує на те, що саме вона народила дитину, однак у медичному свідоцтві записано іншу особу зі слів її матері, яка перебувала із нею під час пологів.

Заявник зазначає,що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у бідній ромській родині у місті Ужгород, Закарпатської області, Україна. Та, що тільки кілька років тому отримала паспорт громадянина України у місті Берегово Закарпатської області. При цьому вказує на те, що коли вона народила - ОСОБА_3 , їй було 13 років і 7 місяців та вона сама була дитиною.

При цьому заявник зазначає, що не може використати медичне свідоцтво про народження і не може зареєструвати факт народження сина, оскільки її дочка вже повнолітня, а за приписами ч. 8 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» для реєстрації народження її донька має пред`явити органу РАЦС паспорт, якого вона ніколи не мала через відсутність у неї свідоцтва про народження. Для отримання паспорту вона має подати в ДМС свідоцтво про народження (підпункт 1. п. 35 Порядку , затвердженого Постановою КМУ №302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України), яке у неї також відсутнє з огляду на відсутність актового запису про народження. Так, заявник зазначає, що єдиним способом встановити юридичний факт народження вона може тільки через звернення до суду.

Звертаючись до суду із даною заявою, заявником не надано підтвердження того, що вона зверталася до відповідних органів з метою реєстрації народження дитини.

Так, до матеріалів заяви додано лист, в якому міститься роз`яснення порядку звернення громадян для реєстрації народження дитини. Зокрема вказано на те, що відповідно до ч.8 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини.

У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред`явленням паспорта громадянина України.

Зі змісту додатків доданих до матеріалів заяви вбачається, що із заявою про реєстрацію народження дитини звернувся представник ОСОБА_1 . При цьому він просив надати йому відповідь про неможливість реєстрації дитини в органах ДРАЦС.

В листі-відповіді РАЦС №1419/24.15-25 від 13.12.2022, вказано на те, що підстави для проведення реєстрації народження відсутні враховуючи подані заявником документи.

Водночас, на підтвердження підстав звернення до суду з даною заявою, представником заявника не надано суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану про неможливість проведення реєстрації народження заявниці, як того вимагає Закон «Про реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VІ. Статтею 21 зазначеного Закону визначено підстави відмови в державній реєстрації актів цивільного стану. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання особи, якій відмовлено в державній реєстрації актів цивільного стану у зв`язку з наявністю однієї з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, повинен викласти причину такої відмови в письмовій формі.

До матеріалів заяви заявником не додано відомостей, які свідчать про відмову органу реєстрації актів цивільного стану у державній реєстрації народження дитини саме заявнику, із підстав на які міститься посилання в заяві про встановлення юридичного факту. Зокрема відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.ІваноФранківськ), із відповідним пакетом документів, однак у реєстрації народження дитини їй відмовлено у зв`язку із обставинами на які вона посилається в заяві.

Вказано завянику на необхідність зазначити, чи зверталась вона до відділу реєстрації актів цивільного стану зі заявою про визнання батьківства, результати розгляду звернення та чим це підтверджується.

У ухвалі про залишення заяви без руху, вказано на те, що до заяви не додано в повній мірі всіх доказів, що підтверджують факт народження дитини, а саме: не надано відомостей про батька дитини, медичну документацію заявниці під час вагітності, довідку педіатра про огляд новонародженої дитини, фото новонародженої дитини з матір`ю, докази на підтвердження того, що дитина виховувалась в сім`ї заявниці, відвідувала медичні, навчальні заклади тощо. Також не зазначено де знаходиться оригінал медичного свідоцтва про народження № 540, які підстави видачі дублікату медичного свідоцтва про народження. Крім того, таке видано стосовно ОСОБА_4 , яка безпосередньо отримувала таке медичне свідоцтво, а не заявниці ОСОБА_1 .

Вказану ухвалу було направлено на електронну адресу представника завяника.

Заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України подано через систему «Електронний суд», таким чином адвокат має безпосередньо доступ до всіх процесуальних документів по справі.

Згідно даних автоматизованої системи документообігу суду, електронний лист, а саме ухвалу про залишення заяви без руху від 21.12.2022 року заявником та її представником отримано 20.12.2022 року.

Слід констатувати, що станом на 10.01.2023, недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, заявником усунуто не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зіст. 294 ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у зв`язку з тим, що заявником недоліки, на які було вказано судом в ухвалі від 16.12.2022 року про залишення позовної заяви без руху, не усунуто, то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Навроцького Володимира Вячеславовича, про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи,якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош