Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.04.2022 зазначену справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2022 визначено головуючого суддю Петрова Д.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2022 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наразі дитина проживає разом з матір`ю (позивачкою) за адресою: АДРЕСА_1 .

До 2014 року позивач та відповідач проживали разом та їх шлюб було зареєстровано, однак після народження дитини - ОСОБА_3 , 2014 року народження, якій в подальшому поставили невиліковний діагноз - спадкове порушення обміну речовин з групи лізосомних хвороб накопичення: мукополісахаридоз І типу (варіант ОСОБА_4 ) відносини між ними вкрай зіпсувались. Це стало причиною того, що з 2014 батько відповідач почав проживати окремо. ОСОБА_5 залишилась проживати разом з матір`ю. Постійним лікуванням дитини займалась тільки позивачка, відповідач в свою чергу повністю відсторонився від своєї рідної доньки.

Відповідач не цікавиться життям доньки, успіхами у навчанні, зовсім не виявляє батьківських почуттів у достатньому для дитини обсязі. Він не бачив доньку вже 7 років та не здійснював жодних спроб щодо побачень чи будь-якої допомоги своїй доньці.

Таким чином, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її лікування, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17.02.2023 відповідач подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011, актовий запис № 826, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2016 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.06.2014 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , про що 17.06.2014 складено відповідний актовий запис № 710. Матір`ю дитини записана ОСОБА_6 , а батьком - ОСОБА_2 .

Згідно з копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 31.05.2014 УСЗН Києво-Святошинської РДА, ОСОБА_3 , 2014 року народження є дитиною з інвалідністю до 18 років.

Згідно з копією відповіді Дошкільного навчального закладу № 127 зі спеціальними групами Управління освіти Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації № 31 від 20.10.2021, дитина ОСОБА_3 , 2014 року народження відвідує групу № 10 дошкільного навчального закладу № 127 зі спеціальними групами з 02 січня 2019 року. Мама - ОСОБА_6 постійно займається розвитком своєї дитини, цікавиться її успіхами, приймає активну участь в організації освітнього процесу групи. Дитину приводить та забирає мама - ОСОБА_6 , інколи бабуся. Батька - ОСОБА_2 ніхто з персоналу в період з 02.01.2019 по теперішній час не бачив. Згідно з висновком органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-1984 від 24.02.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З вищенаведених письмових доказів, вбачається, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

З огляду на зазначене, враховуючи визнання позову відповідачем, те що ОСОБА_2 повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки, суд вважає, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачкою у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією № 47932 від 02.11.2021 про сплату судового збору у сумі 908,00 грн, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Контрактова площа, 2, .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ