Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2023 Справа №607/7365/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карпи М.М., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Дубового А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення способів участі у спілкуванні з неповнолітньою внучкою,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме дозволити побачення кожної суботи та неділі, починаючи з 10:00 суботи до 17:00 неділі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася її внучка ОСОБА_3 , батьком дитини є син позивачки ОСОБА_4 . Вказує, що її син з матір`ю дитини, відповідачкою у справі ОСОБА_2 , розірвав шлюб близько двох років тому. З того часу вона інколи бачилася з внучкою ОСОБА_5 , оскільки син приводив дитину до неї додому. Пояснює, що починаючи з січня 2022 року відповідачка перешкоджає їй бачитись та спілкуватись з онукою. Стверджує, що вона хоче і надалі безперешкодно спілкуватися із дитиною, однак через поведінку відповідачки ОСОБА_2 не має такої можливості. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 29.06.2022 відкрито провадженні у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому остання вказує, що позовних вимог не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Стверджує, що додані до позовної заяви документи ніяким чином не свідчать про те, що вона чинить перешкоди позивачці у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що позивачка, як баба її дочки, протягом тривалого часу не цікавиться життям і здоров`ям своєї онуки, також від неї не надходять пропозиції щодо участі у вихованні дитини. Окрім цього, вказує, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про затвердження висновку щодо участі батька у вихованні дитини» №522 від 30.06.2021, затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_3 . Пояснює, що вона не перешкоджає сину позивачки, батьку дитини спілкуватися з дочкою, однак ОСОБА_4 перестав цікавитися життям дочки та відмовляється від зустрічей з нею. Стверджує, що задоволення позовних вимог у повному обсязі суперечитиме засадам сімейного законодавства, оскільки такий графік побачень позивача з дитиною є несправедливим, з огляду на те, що ОСОБА_4 , який є батьком дочки, висновком органу опіки і піклування визначено менше часу для спілкування із дитиною ніж позивач бажає спілкуватися із онукою.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Капра М. М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Дубовий А. М. у судовому засіданні вказали, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки відповідач не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з онукою.

ОСОБА_1 , яка допитувалася у судовому засіданні у якості свідка, повідомила, що починаючи з січня 2022 року в неї з відповідачкою почали виникати конфлікти, через, те, що ОСОБА_2 створювала перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , 2017 р. н. Пояснила, що у лютому 2022 року телефонувала до відповідачки для того щоб домовитись про зустріч з онукою, однак вона не відповідала на телефонні дзвінки. Згодом, після того, як вони домовились про зустріч, як вказує ОСОБА_1 , вона була змушена довго чекати поки приведуть їй дитину. Вказує, що 23.02.2022, коли вона прийшла до онуки на запрошення батьків відповідачки, у неї з ОСОБА_2 виник конфлікт, причиною конфлікту була небажана присутність ОСОБА_1 у домі відповідачки. Даний конфлікт відбувався на очах онуки. Також, вказала, що ще одна суперечка із відповідачкою трапилася на початку квітня 2022 року, під час прогулянки позивачки з онукою у парку. Позивачка стверджує, що не бажає конфліктувати відповідачкою, тим більше у присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2017 р. н. Тому, після цих випадків вирішила звернутися в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 для визначення часу та місця для спілкування з онукою, оскільки бажає проводити час з дитиною без присутності відповідачки. Також, зазначила, що вкінці грудня 2022 року, їй повідомили родичі, що її онука захворіла і перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні. Коли вона прийшла у лікарню провідати онуку, їй повідомили, що її присутність є небажаною, відповідачка вказала їй, що вона зможе зустрічатись з дитиною у відведений судом для цього час. Також, вона хотіла залишити кошти онучці для лікування, однак відповідачка вказала, що цього робити не потрібно, адже відповідачка заробляє вдвічі більше і може самостійно забезпечувати дитину.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 , яка є відповідачем у справі, пояснила, що коли дитина хворіла, позивачка не запитувала у неї про самопочуття онуки та не пропонувала будь-якої допомоги. Усі матеріальні проблеми вона вирішувала самостійно зі своїм колишнім чоловіком, батьком дитини. Вказує, що дізналась від вихователів про те, що одного разу позивачка прийшла навідати дитину у дитячий садок, однак позивачка не повідомила її про те, що бажає побачитись з дитиною. Також, ОСОБА_2 пояснила, що ніколи не ображала позивачку та не вчиняє умисно конфліктів з нею. Крім цього, зазначила про те, що коли дитина була в лікарні та мала гостру інфекцію, позивачка не запитувала про її самопочуття після лікарняного та самопочуття онуки. Відповідачка вказала, що у той час, відвідувати дитину і приносити їй подарунки було не доцільно. Також, повідомила, що з травня 2022 року по січень 2023 року позивачка зустрічалась з онукою не більше двох разів. Відповідачка зазначила, що іноді позивачка забирала дитину без попереджень і не вона не висловлює ніяких заперечень щодо цих зустрічей. Зазначила, що під час прогулянки позивачки з дитиною у парку весною 2022 року виникла суперечка у присутності дитини, через графік побачень бабуся з онукою. Також, ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила факт зустрічі з позивачкою у лютому 2022 року, проте це відбулось без попередження та запрошень від родичів. Тоді відбулась суперечка через те, що позивачка не повідомила її про свій візит. Вказала, що у грудні 2022 року коли вона з дитиною перебували у лікарні, вона не хотіла аби їх хтось провідував. Однак, відповідачка приїхала у лікарню та залишила пакет з фруктами.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка є дочкою позивачки ОСОБА_1 , пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 неодноразово чинила перешкоди у зустрічах позивачки з її онукою. Відповідачка завжди словесно ображала позивачку та переходила особисті кордони у спілкуванні. Зазначала, що була присутня під час конфлікту 23 лютого 2022 року і підтвердила, що онучка позивачки була свідком суперечки та образ в сторону позивачки та самої ОСОБА_6 . Свідок повідомила, що була присутня у процесі конфлікту з відповідачкою під час прогулянки позивачки з онукою у парку у квітні 2022 року. Під час цього випадку теж були образи та тиск зі сторони відповідачки. Усі зустрічі з дитиною закінчувались агресією зі сторони відповідачки. Наступні бажання позивачки зустрітись з онукою ігнорувались та відхилялись. Остання зустріч позивачки з дитиною відбулась у лікарні, де відповідачка відмовилась від фінансової допомоги позивачки. Свідок зазначала, що вона та позивачка спілкуються з мамою відповідачки. Окрім цього, вказала, що позивачка завжди належно піклувалась про життя, здоров`я та дозвілля онуки. Зазначала, що позивачка постійно перебуває в душевних хвилюваннях через неможливість бачитись з онукою. До від`їзду батька дитини закордон у свідка ОСОБА_6 та позивачки не було потреби приїжджати в гості до відповідачки, адже дитину на зустрічі з позивачкою раз в тиждень привозив батько. Вказала, що вона є хрещеною матір`ю дитини ОСОБА_3 . Від січня 2022 року ОСОБА_6 бачилась з дитиною 2 рази, позивачка - 4 рази. Свідок вважає, що ставлення позивачки до відповідачки нейтральне, адже позивачка прагне зустрічатись з онукою без присутності відповідачки. Ставлення відповідачки до позивачки негативне, агресивне, причини цього їй незрозумілі. Про випадки, коли зустрічі позивачки з онукою відбувались з ініціативи відповідачки їй невідомі. Також, пояснила, що наприкінці жовтня 2021 року свідок приїхала з позивачкою до онучки до будинку відповідачки та забрали дитину без перешкод, в цей час конфліктів не виникало, спілкування з відповідачкою було нормальним. У період війни дитина без відповідача не перебувала у свідка та позивачки.

Свідок ОСОБА_7 , яка є подругою відповідачки ОСОБА_2 у справі, у судовому засіданні пояснила, що у квітні 2022 року зустрілись та спілкувались з відповідачкою та їхніми дітьми у дворі будинку, в цей час позивачка приїхала на зустріч з онукою і забрала дитину із собою, у її присутності не було суперечок між позивачкою та відповідачкою, остання не чинила перешкод у зустрічі позивачки з онукою.

Окрім цього, у судовому засіданні сторонами досягнуто згоди щодо порядку участі позивачки ОСОБА_1 у вихованні внучки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не заперечили щодо встановлення наступного графіку побачень: другу та четверту середу кожного місяця з 17 год 00 хв до 21 год 00 хв. Побачення повинні відбуватись без присутності матері за бажанням дитини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 1066, батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13 вересня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Як вбачається з свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого 22 січня 1991 року Великогаївською сільською радою Тернопільського р/в ЗАГСу, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2020 у справі № 607/10317/20, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 29 квітня 2017 року, запис № 548 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до характеристики № 771 від 01.06.2022, виданої Великогаївською сільською радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 у житловому будинку власником якого є її мати ОСОБА_9 . ОСОБА_1 заміжня, працює продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_6». За час проживання на території сільської ради заяв та скарг від жителів села на неї не поступало. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Згідно характеристики ПП «ОСОБА_10», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працює у магазині продовольчих товарів «ІНФОРМАЦІЯ_6», страж роботи - 6 років. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходиться в межах її компетенції. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, дотримується корпоративних правил і норм.

Відповідно до довідки № 07, виданої 08.08.2022 Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла садок) №33, дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , 2017 р. н., відвідує середню вікову групу №3 даного дошкільного закладу, у вихованні дитини бере участь мама, тато в садочку ніколи не з`являвся, оплата за перебування дочки у закладі дошкільної освіти здійснюється вчасно, оплату проводить мама.

Згідно характеристики від 04.08.2022 № 03 школи художньої гімнастики «Принцеса», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з червня 2022 року відвідує школу гімнастики, на заняття у школу дівчинку завжди приводить і забирає її мама ОСОБА_2 , а також займається її вихованням, не порушує режиму закладу. Тренування у школі художньої гімнастики оплачує мама, батько чи бабуся жодного разу не приходили і не цікавилися тренуваннями дівчинки.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про затвердження висновку щодо участі батька у вихованні дитини» №522 від 30.06.2021, затверджено висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого рекомендовано батькові ОСОБА_4 брати участь у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до графіку спілкування в такі дні: щовівторка з 17:00 до 21:00; щоп`ятниці з 17:00 до 21:00; І-ІІІ субота місяця з 12:00 до 21:00. Побачення повинні відбуватися в місцях культурно-розважального характеру на території м. Тернополя, за бажанням дитини та без присутності матері ОСОБА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про затвердження висновку щодо визначення способів участі у спілкуванні з дитиною» №1096 від 12.10.2022, затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до якого ОСОБА_1 , яка є бабусею дитини на засіданні комісії повідомила, що мати дитини ОСОБА_2 чинить перешкоди у спілкуванні їй з онукою. Бабуся дуже любить свою онучку та має велике бажання безперешкодно спілкуватись із дитиною. Мати дитини, ОСОБА_2 на засіданні комісії повідомила, що не заперечує щодо побачень бабусі з онукою та бажає встановити графік побачень. Відносини між сторонами емоційно напружені, особисті конфлікти не повинні порушувати інтереси дитини. Беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки і піклування рекомендує ОСОБА_1 здійснювати свою участь у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до графіку спілкування, а саме: дві середи в місяць за згодою сторін з 17:00 по 21:00 год. Побачення повинні відбуватися без присутності матері за бажанням дитини.

Заслухавши учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У п. 6 Декларації проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Так, відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (Рішення ЄСПЛ Богоносови проти Росії від 05 березня 2019 року, п. 82).

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа Гокканнен проти Фінляндії, ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа Мамчур проти України ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа Крапівін проти Росії, ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини 3 статті 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Проте норми Сімейного кодексу України, встановлюють особисті немайнові права та обов`язки інших членів сім`ї та родичів.

У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками є ОСОБА_4 - син позивача, та відповідач ОСОБА_2 - колишня невістка позивача.

Позивач ОСОБА_1 - є бабою ОСОБА_3 по лінії батька.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , їх спільна донька проживає з матір`ю.

Зазначена обставина не заперечуються сторонами та підтверджуються матеріалами справи.

Встановлено, що позивач бажає спілкуватися з внучкою, приймати участь у її вихованні, піклуватися про її фізичний та духовний розвиток.

Однак, сторони не змогли самостійно дійти згоди та домовленості щодо порядку зустрічей малолітньої внучки ОСОБА_3 із бабою, оскільки між сторонами фактично склалися неприязні, недоброзичливі та конфліктні стосунки, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Посилання відповідача на те, що вона не чинила перешкод щодо участі баби у вихованні та спілкуванні з внучкою, судом до уваги не приймаються, оскільки наявність спору з цього приводу свідчить про існування перешкод з боку відповідача ОСОБА_2 щодо участі баби у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Крім того, за результатами розгляду справи по суті суд вважає, що відповідач не сприяє спілкуванню позивача з внучкою.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та переконливих доказів того, що спілкування баби з внучкою суперечить інтересам дитини, перешкодить її нормальному розвитку та негативно вплине на її психічний чи фізичний стан, або ж становить загрозу для неї, відповідачкою не надано.

Матеріали справи не містять даних щодо протиправних дій чи поведінки баби стосовно своєї внучки, а також доказів, що позивачем застосовувалось фізичне або психічне насильство чи недопустимі методи виховання відносно внучки.

Так, судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, в якому створені належні умови для проживання дитини, до кримінальної відповідальності не притягувалась, алкогольними напоями чи наркотичними речовинами не зловживає.

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо встановлення способів участі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, суд бере до уваги, що при визначенні найкращих інтересів дитини необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

З урахуванням наведених обставин, досліджених доказів у їх сукупності та найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, а також те, що у судовому засіданні між сторонами досягнуто згоди щодо визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, що передбачають безумовне право баби на безперешкодне спілкування з внучкою та на участь у її вихованні, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При визначенні способів участі баби, суд враховує малолітній вік дитини, її індивідуальні потреби в цьому віці для здорового розвитку, принцип розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, забезпечення найкращих інтересів дитини, підтримку зв`язків з родичами та необхідності виховання дитини в родинному колі, відчуття любові та турботи, в тому числі, від баби по лінії батька.

Також, суд враховує, що інтересам дитини відповідає збереження родинних зв`язків, у тому числі, родинних зв`язків з бабою, та буде сприяти повноцінному вихованню дитини.

За вказаних обставин, з метою усунення конфліктної ситуації, яка склалася між позивачем та відповідачем, суд з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, вважає за необхідне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні внучки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме встановити наступний графік побачень: другу та четверту середу кожного місяця з 17 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.

Побачення повинні відбуватись без присутності матері за бажанням дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому суд вважає, що із відповідача в користь позивача слід стягнути 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. судового збору, які сплачені позивачем при поданні позовної заяви.

Зважаючи на те, що судом позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, а тому понесені відповідачем судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу, суд покладає на сторону відповідача, відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні внучки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме встановити наступний графік побачень: другу та четверту середу кожного місяця з 17 год 00 хв до 21 год 00 хв.

Побачення повинні відбуватись без присутності матері за бажанням дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 992,40 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Понесені відповідачем судові витрати у справі на оплату витрат на професійну правничу допомогу покласти на відповідача.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Третя особа: управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, адреса: бул. Шевченка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич