Справа №932/5349/22
Провадження №2-з/932/9/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Киричок Л.А.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гусакової Оксани Борисівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Салюсфарм» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ТОВ «Салюсфарм» грошові кошти в сумі 193 050,00 доларів США та 1 976 214,24 гривень.

Під час розгляду цивільної справи позивачка звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення в межах позовних вимог та судових витрат арешту на грошові кошти, що становить в загальному розмірі 9 076 527,24 гривень, які знаходяться на банківських рахунках відповідача ТОВ «Салюсфарм» ( , 49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2) : НОМЕР_1 , відкритого у АТ «ОТП Банк» ( 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.43) та НОМЕР_2 , відкритого у АТ «УКРСИББАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) та інші рахунки , що можуть бути відкриті ТОВ «Салюсфарм» після відкриття виконавчого провадження, обґрунтовуючи свою заяву тим, що існують великі ризики того, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Просить взяти до уваги скрутне становище позивачки, яка має на утриманні чотирьох дітей та знаходиться в Шотландії в статусі біженця, де отримує державну допомогу Шотландії, інших доходів не має. Просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки позивачка через зазначені обставини не має можливості внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в якості зустрічного забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки відповідача.

З 20.02.2023 року по 03.03.2023 року суддя Овчиннікова О.С. перебувала у черговій відпустці.

Дана заява про забезпечення позову надійшла до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 01.03.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Судом встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача юридичної особи ТОВ «Салюсфарм» заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 21.07.2020 року в розмірі 165 000,00 доларів США основного боргу; 28050,00 доларів США відсотків за користування грошовими коштами; 1 976 214,24 гривень суми пені; всього в еквіваленті 9 034 122,24 гривень.

Відповідно наданої до суду копії договору про надання поворотної фінансової допомоги від 21.07.2020 року вбачається, що позикодавець ОСОБА_1 надала позичальнику ТОВ «Салюсфарм» поворотну фінансову допомогу в розмірі 65 000,00 доларів США за умови повернення до 31 грудня 2021 року.

З наданих копій квитанцій від 21.07.2020 року та від 12.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 передала ТОВ «Салюсфарм» 165 000 доларів США.

Згідно до додаткової угоди № 1 до договору № 21/07-20 від 21.07.2020 року, сторони доповнили договір пунктом про оплатне користування грошовими коштами позикодавця із розрахунку 1 % від еквіваленту суми залучених коштів долару США за календарний місяць використання коштів позичальником.

На момент звернення до суду 15.09.2022 року зобов`язання повернути борг відповідачем не виконане.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення ст.ст. 149, 150 ЦПК України щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову та забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що заявницею не надано доказів на підтвердження статусу банківських рахунків, на які вона просить накласти арешт, таким чином у суду відсутня можливість встановити, чи спричинить відповідачу шкоду таке вжиття заходів забезпечення позову, чи відбудеться порушення прав та законних інтересів відповідача у здійсненні господарської діяльності, який є юридичною особою та веде первинну бухгалтерську документацію, враховуючи виплати заробітних плат, розрахунки між контрагентами тощо.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Разом з цим суд зазначає, що у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК вправі покласти на позивача обов`язок внести на депозитний рахунок суду зустрічне забезпечення, достатнє для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте його розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову). За змістом цієї норми суд (суддя), визначивши вид забезпечення позову та розмір зустрічного забезпечення, повинен зазначити у відповідній ухвалі, що остання звертається до виконання негайно після внесення предмета зустрічного забезпечення у повному розмірі.

З огляду на викладене, суд враховує, що позивачем не запропоновано жодної гарантії відшкодування можливих для відповідача збитків, завданих при умовах забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на зазначені рахунки, де знаходяться грошові кошти, які є власністю відповідача - юридичної особи, що за юридичною природою є нічим іншим, як забороною розпоряджатися, користуватися та володіти ними, а як наслідок є прямим перешкоджанням підприємницькій діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів з підстав невиконання умов договору, однак, суд, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що у задоволенні заяви слід відмовити з тих підстав, що наведені в заяві обґрунтування способу забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів, розміщених на двох банківських рахунках відповідача та інших банківських рахунках , які будуть відкриті під час виконавчого провадження, не свідчать про співмірний та ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась.

Користування грошовими коштами, розміщеними на належних відповідачеві банківських рахунках, у своїй підприємницькій діяльності відповідачем до ухвалення рішення суду у справі аж ніяк не перешкоджає з`ясуванню судом доказів та обставин і ухваленню об`єктивного судового рішення у цій справі, а накладення арешту на банківські рахунки, без їхньої ідентифікації та визначення їхнього статусу, якими користується відповідач, як юридична особа, яка здійснює господарську діяльність, жодним чином не направлена на досягнення реального та ефективного виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і створює невиправдані обмеження відповідача в його праві на використання коштів, які перешкоджають здійсненню господарської діяльності, отже заява позивачки ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Гусакової О.Б. про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://bs.dp.court.gov.ua/sud0403.

Суддя О.С. Овчиннікова