Справа № 671/1897/22
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2023 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Андрущенка О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Хмельницька районна державна нотаріальна контора, про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про тлумачення заповіту, а саме, просила: тлумачити зміст заповіту, складеного заповідачем ОСОБА_3 , посвідченим виконуючою обов`язки старости Бубнівського старостинського округу Наркевицької об`єднаної територіальної громади Хмельницької області 29 січня 2016 року ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №2, як такий, що містить особисте розпорядження спадкодавця, згідно з яким ОСОБА_3 заповів позивачці ОСОБА_1 належні йому: земельну ділянку площею 3,6908 га, кадастровий номер :04:024:0842, право на яку посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за законом 4 листопада 2015 року приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Яковлєвою С.Л., земельну ділянку площею 2,4143 га, кадастровий номер :04:024:0176 право приватної власності на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №834813, виданого 01 серпня 2002 року Бубнівською сільською радою на підставі рішення №3 від 12 червня 2002 року Бубнівської сільської ради і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №503, земельну ділянку площею 2,3687 га, кадастровий номер :04:011,0115, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва права на спадщину за заповітом від 19 квітня 2011 року яке було видане державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 19 квітня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя, 29 січня 2016 року, ОСОБА_3 склав заповіт, в якому зазначив про те, що на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: земельну ділянку площею 3,6908 га, кадастровий номер :04:024:0842, яка розташована на території Бубнівської сільської ради, Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 №834813 та Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 №83602, житловий будинок і присадибну ділянку, які знаходяться по АДРЕСА_1 заповідає позивачці.

Дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_5 , а прізвище ОСОБА_6 вона отримала після реєстрації шлюбу 28 грудня 2018 року. На день смерті заповіт не змінено, не відмінено і не скасовано.

Окрім позивачки спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_7 , якому ОСОБА_3 заповів земельну ділянку 2,7134 га.

Позивачка прийняла спадщину, як спадкоємиця за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , шляхом подачі заяви до Хмельницької районної нотаріальної контори. Спадкова справа №300-2021 заведена 11 листопада 2021 року.

Нотаріальна контора відмовила позивачці видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що у заповіті складеному ОСОБА_3 , об`єкти спадкування зазначено як документи, а не земельні ділянки і їй рекомендовано звернутись до суду із заявою щодо тлумачення заповіту в тій частині, де виникають неточності щодо об`єктів спадкування.

Позивачка вважає що за своїм змістом розпорядження спадкодавця ОСОБА_3 було спрямовано на те, щоб заповісти їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Належне ОСОБА_3 право на земельні ділянки закріплено відповідними правовстановлюючими документами: Державним актом на право приватної власності на землю Серії Р1 №834813, який був виданий 1 серпня 2002 року Бубнівською сільською радою Волочиського району Хмельницької області і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №503, свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке 4 листопада 2015 року було видане приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Хмельницької області Яковлєвою С.Л. та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке було видане 19 квітня 2011 року.

Тому, на думку позивачки очевидним є той факт, що складаючи заповіт на неї ОСОБА_3 мав на увазі саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником яких він був і право на які посвідчувалось правовстановлюючими документами вказаними у заповіті.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивачка в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт, це розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. Заповіт є одностороннім правочином.

Статтею 1256 ЦК України передбачено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 ЦК України.

Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї, або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Також, ст.213 ЦК України передбачає, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів та понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів та понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими ч. 3 цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 11 жовтня 2021 року, яке видано Виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 29.01.2016 року відповідно до якого, земельну ділянку площею 3,6908 га, кадастровий номер :04:024:0842, яка розташована на території Бубнівської сільської ради, Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 №834813 та Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р1 №83602, житловий будинок і присадибну ділянку, які знаходяться по АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_8 що підтверджується копією заповіту від 29.01.2016 року, посвідченого в.о. старости Бубнівського старостинського округу Хмельницької області Ковтун Т.Л. 29.01.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 2.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_8 , після чого позивачка змінила прізвище на ОСОБА_6 .

Згідно повідомлення Хмельницької районної державної нотаріальної контори від 27.09.2022 позивачці відмовлено щодо оформлення спадкових прав на майно після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у вказаному заповіті об`єкти спадкування зазначені як документи, а не земельні ділянки, та рекомендовано звернутись до суду із заявою щодо тлумачення заповіту, в частині де виникають неточності щодо об`єктів спадкування, що підтверджується копією повідомлення №983/02-14 від 27.09.2022 року.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №834813, виданого 01 серпня 2002 року Бубнівською сільською радою на підставі рішення №3 від 12 червня 2002 року Бубнівської сільської ради і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №503, ОСОБА_3 володів земельною ділянкою площею 2,4143 га, кадастровий номер :04:024:0176, що підтверджується копією вказаного державного акту.

Відповідно до Державного акту на прав приватної власності на землю серії Р1 №836024, виданого 07 травня 2002 року на підставі рішення Бубнівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області за №2 від 30 квітня 2002 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №55 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії БР №659175 від 19 квітня 2011 року, яке було видане державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 19 квітня 2011 року, ОСОБА_3 володів земельною ділянкою площею 2,3687 га, кадастровий номер :04:011:0115.

Оскільки згідно державних актів, які заповів ОСОБА_3 , йому належали конкретно визначені дві земельні ділянки, отже його волевиявлення було направлено на заповідання позивачці після його смерті саме земельних ділянок з кадастровим номером :04:024:0176, загальною площею 2,4143 га та з кадастровим номером :04:011:0115, загальною площею 2,3687 га..

З приводу необхідності тлумачення заповіту в частині спадкування земельної ділянки з кадастровим номером :04:024:0842, площею 3,6908 га. Суд зазначає наступне.

З дослідженого під час розгляду справи заповіту від 29 січня 2016, посвідченого виконуючою обов`язків старости Бубнівського старостинського округу Наркевицької об`єднаної територіальної громади Хмельницької області 29 січня 2016 року ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №2, не вбачається жодних неточностей чи сумнівів щодо волевиявлення спадкодавця в частині заповідання земельної ділянки з кадастровим номером :04:024:0842, площею 3,6908 га, а тому в цій частині вимог про тлумачення заповіту слід відмовити.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв`язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідачки сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 1261 ЦК України, ст.13, 95, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Тлумачити заповіт ОСОБА_3 від 29 січня 2016, посвідчений виконуючою обов`язки старости Бубнівського старостинського округу Наркевицької об`єднаної територіальної громади Хмельницької області 29 січня 2016 року ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №2, таким чином:

ОСОБА_3 заповів ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №834813, виданого 01 серпня 2002 року Бубнівською сільською радою на підставі рішення №3 від 12 червня 2002 року Бубнівської сільської ради і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №503, земельну ділянку площею 2,4143 га, кадастровий номер :04:024:0176;

ОСОБА_3 заповів ОСОБА_8 на підставі Державного акту на прав приватної власності на землю серії Р1 №836024, виданого 07 травня 2002 року на підставі рішення Бубнівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області за №2 від 30 квітня 2002 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №55, земельну ділянку площею 2,3687 га, кадастровий номер :04:011:0115, яка належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії БР №659175 від 19 квітня 2011 року, яке було видане державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори 19 квітня 2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Хмельницька районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Хмельницький, вул.Староміська, 2, .

Повний текст рішення виготовлено 02.02.2023 року.

Суддя