233 Справа № 233/1179/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.03.2023 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О. О., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до

ЧАО з-д Утяжелителей директор Зубицкий А. А. (85105, Донецька область. М. Костянтинівка, вул., О. Тихого,99; )

«про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 20.03.2023 звернулася до суду з позовом до ЧАО з-д Утяжелителей директор Зубицкий А. А., в якому просить стягнути з відповідача:

- незаперечну суму 40453,32 грн;

- за несвоєчасну виплату засобів при звільненні по день фактичного розрахунку.

Позовна заява не дотримує вимог ЦПК України, а саме:

По-перше, позовна заява викладена недержавною мовою.

Так, згідно зі статтею 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Положеннями статті 9 ЦПК України та статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судочинство і діловодство в цивільних судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що за загальним правилом судочинство здійснюється державною мовою, це правило також стосується і дій учасників судового процесу.

Учасникам судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, гарантується право на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Це право може бути реалізоване ними шляхом подання заяв, надання пояснень, виступу в суді і заявлення клопотань рідною мовою або мовою, якою вони володіють. Однак, при цьому такий учасник судового процесу повинен користуватись послугами перекладача.

Водночас відповідний судовий процес може бути ініційований шляхом подання відповідної заяви (скарги), що повинна бути викладена державною мовою, тобто українською мовою.

Аналогічний за своєю суттю висновок зроблено в ухвалі Верховного Суду від 1 липня 2019 року у справі № 243/10706/18.

І тільки в подальшому, під час власне самого судового процесу, його учаснику гарантується право на використання рідної мови або мови, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 520/6952/19.

Позовна ж заява у порушення наведених положень закону викладена російською мовою.

Тож позивачці належить викласти позовну заяву українською мовою.

По-друге, за приписами частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позовна заява у порушення наведених приписів процесуального закону:

- не містить повного найменування юридичної особи відповідача, яке відповідає найменуванню цієї юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України.

Також, із зазначення за позовною заявою відповідача є незрозумілим, до кого спрямовані позовні вимоги до юридичної особи, або до її посадової особи директора Зубицького А. А.;

-не містить зазначення ціни позову в частині вимоги стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку з наведенням обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню.

Крім того, за приписами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях в частині вимог стягнення заробітної плати позивач звільнений.

Проте пільга щодо сплати судового збору, за якою від сплати цього збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення зарплати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідні висновки сформувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019

Згідно з п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 грн).

Тож позивачці в рахунок судового збору за вимогами стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід сплатити 1% від суми, що має бути нею визначена та доведена відповідним розрахунком у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМ України від 08.02.1995 №100.

Судовий збір має бути сплачений на такі реквізити: «UA0005692, Отримувач коштів - Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37967785, Банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.податків), Код класифікації доходів бюджету 22030101».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За наведених обставин позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ЧАО з-д Утяжелителей директор Зубицкий А. А. «про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку» залишити без руху, надавши позивачці для виправлення недоліків строк десять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя