Справа № 549/54/23
Провадження №2-о/549/10/23
РІШЕННЯ
17 березня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.
з участю секретаря Кеди Н.М.
за участю осіб, які беруть участь у справі:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнухи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю,
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, та просить встановити факт проживання однією сім`єю її та ОСОБА_2 з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона народилася в с.Бондарі Чорнухинського району Полтавської області де і проживала до 2018 року. Поруч з її будинком з 1980 року проживав ОСОБА_2 , який до виходу на пенсію працював у місцевому сільськогосподарському підприємстві, сім`ї не мав. В 1995 році внаслідок пожежі його будинок став непридатним для проживання, тому ОСОБА_2 став проживати в її господарстві. Таким чином з літа 1995 року вона ОСОБА_1 її син ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю до його смерті та вели спільне господарство.
Починаючи з кінця 90-х років минулого століття ОСОБА_2 став часто хворіти. Довгий час лікувався у Білоусівській дільничній лікарні потім в Мелехівській дільничній лікарні та потребував постійного догляду.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 із заявником є необхідним для оформлення спадщини, оскільки факт їх спільного проживання із спадкодавцем не менше п`яти років однією сім`єю документально не підтверджений і встановити цей факт інакше, як у судовому порядку, не можливо.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просила задовольнити заяву з викладених у ній підстав та встановити факт постійного проживання її з ОСОБА_2 , у період з 1995 року по 20 січня 2002 року.
Представник заінтересованої особи Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти її задоволення.
Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.
Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повідомили, що їм достовірно відомо, що внаслідок пожежі будинок ОСОБА_2 став непридатним до проживання, і оскільки ОСОБА_2 потребував постійного догляду, то ОСОБА_1 запропонувала йому проживати разом у її домогосподарстві. ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_2 та з 1995 року вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство до дня його смерті. Коли ОСОБА_2 помер заявниця здійснила його поховання та відбула поминальні дні, здійснює догляд за могилою.
Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 крім пояснень заявника та свідків, також підтверджується довідкою виданою Чорнухинською селищною радою Лубенського району Полтавської області №47 від 10 лютого 2023 року, (а.с.8) із яких слідує, що ОСОБА_2 до 1995 року проживав одиноко в своєму житловому будинку, який знаходився поруч із житловим будинком ОСОБА_1 в с.Бондарі Чорнухинського району Полтавської області.
ОСОБА_1 , з 1995 року і до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала з ним разом за адресою с.Бондарі Чорнухинського району Полтавської області і вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 похоронила його за власний рахунок, майном (житловим будинком та господарським реманентом), розпорядилася на свій розсуд.
Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією актового запису про його смерть №03 від 22 січня 2002 року, складеного Харсіцькою сільською радою Чорнухинського району Полтавської області. (а.с.16).
Заявник не має змоги нотаріально оформити спадщину, що належала померлому ОСОБА_2 , оскільки відсутній документ, що підтверджує факт проживання останнього, однією сім`єю не менш як п`ять років.
Підтвердити факт їх спільного проживання інакше, як у судовому засіданні, не можливо.
Згідно ч. 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне їй для прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст.3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.
Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні було доведено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 1995 року по 20 січня 2002 року.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.1264 ЦК України 263,265,315 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2023 року.

Суддя Н.М.Глущенко