Справа № 127/918/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву Вінницької міської ради про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересовані особи державний реєстратор відділу з питань реєстрації Шаргородської міської ради Бернацька Леся Вікторівна, ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Вінницька міська рада звернулась в суд з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Заяву мотивував тим, що 04.11.2022року державним реєстратором Бернацькою Лесею Вікторівною згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 65353721 від 04.11.2022 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданий 11.12.2003 року, здійснено реєстрацію квартири, загальною площею (кв.м): 37.6, за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційні дії державним реєстратором здійсненні на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданий 11.12.2003 року, на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 11.12.2003 року №1325. Вказаного рішення виконавчого комітету міської ради не існує, що підтверджується рішенням виконавчого комітету міської ради №1325 за 2003 рік «Про затвердження протоколу конкурсної комісії про визначення права на укладення договору оренди», (додається). В даному рішенні, яке датовано 12.08.2003 роком. Таким чином, реєстраційна дія вчинена на підставі рішення виконавчого комітету якого не існує. Вінницька міська рада вважає рішення державного реєстратора відділу з питань реєстрації Шаргородської міської ради Бернацької Лесі Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 65353721 від 04.11.2022року, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 .

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

За приписами частини 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже заявником не наведено обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Крім цього, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. (постанова Верховного Суду від 04.06.2020 р. у справі № 200/12227/17).

Таким чином, дослідивши матеріали заяви суд вважає, що заява Вінницької міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони вчиняти будь які реєстраційні дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , не вмотивована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 154, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Вінницької міської ради про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заінтересовані особи державний реєстратор відділу з питань реєстрації Шаргородської міської ради Бернацька Леся Вікторівна, ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: