Справа № 347/72/23
Провадження № 2-о/347/14/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за заявою ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву мотивує тим, що вона досягла пенсійного віку і за місцем проживання та реєстрації звернулася для призначення пенсії. Однак, 23.12.2022 року отримала рішення Головного Пенсійного фонду в Чернівецькі області №88 від 22.12.2022 року у призначенні пенсії за віком їй було відмовлено у зв?язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.11.1980 року, оскільки наявна розбіжність між прізвищем у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, де вказано « ОСОБА_2 » та титульною сторінкою трудової книжки, де записано « ОСОБА_3 ». Вважає за необхідне встановити факт належності їй даних документів в судовому порядку.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просить задоволити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області в судове засідання не з`явилася, від в.о. начальника Головного управління поступило пояснення по справі, в якій звертають увагу на те, що заявниці відмовлено у призначенні пенсії згідно рішення №88 від 22.12.2022 року у зв?язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Вважають, що підстав для встановлення вказаного у заяві факту немає, та просять врахувати надані управлінням пояснення при розгляді справи, а справу розглядати без участі представника Головного управління.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим і доведеним той факт, що правовстановлюючі документи, належать ОСОБА_1 , а заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом ч.3 ст.294 ЦПК України.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ч.2 ст. 315 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища, трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 25.11.1980 року та довідок про заробітну плату від 04.11.2022 року.

Як видно із копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , 25.11.1980 року, вона була видана на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із подальшим внесенням змін до прізвища власника, в звязку із чим прізвище було змінено спочатку на « ОСОБА_5 », а потім на « ОСОБА_6 » (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 26.12.1962 року видно, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , і прізвище заявниці у вказаному правовстановлюючому документі записано « ОСОБА_3 » (а.с.4).

Однак, як видно із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №7 від 08.11.2022 року (а.с.5) ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб із ОСОБА_8 . Тобто, при укладенні заявницею шлюбу із ОСОБА_8 та внесенні вказаних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану, в її прізвищі було допущено описку та записано невірно « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 ».

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 01.08.1988 року, ОСОБА_9 01.08.1988 року розірвала шлюб із ОСОБА_8 (а.с.7). В подальшому, 29.04.1993 року ОСОБА_9 уклала шлюб із ОСОБА_10 та змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.6).

Таким чином, судом встановлено, що витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №7 від 08.11.2022 року, дійсно належить заявниці ОСОБА_1 , оскільки при внесенні відомостей про державну реєстрацію шлюбу, органом реєстрації актів цивільного стану було допущено описку в прізвищі дружини.

Окрім того, оскільки прізвище заявниці згідно свідоцтва про народження записано « ОСОБА_3 », то і трудова книжка серії НОМЕР_1 видана 25.11.1980 року Косівським художньо-виробничим комбінатом та довідки про заробітну плату від 04.11.2022 року за №1/11-22 та №2/11-22 видані на прізвище « ОСОБА_3 » належать заявниці ОСОБА_1 .

При цьому, заперечення Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області про відсутність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, суд вважає безпідставними, оскільки нормами ст.315 ЦПК України прямо передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. І у даному випадку, прізвище заявниці у вказаних нею у заяві документах не збігається із її прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження.

Таким чином, аналіз вищенаведених доказів довів, що правовстановлюючі документи, про належність яких просить заявниця, дійсно належать їй ОСОБА_1 , що дає суду підстави для задоволення заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 315, 319, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_3 виданий 09.04.1998 року Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, РНОКПП НОМЕР_4 ), жительці АДРЕСА_1 , належать правовстановлюючі документи, а саме:

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №7 від 08.11.2022 року;

- трудова книжка серії НОМЕР_1 видана 25.11.1980 року Косівським художньо-виробничим комбінатом;

- довідки про заробітну плату від 04.11.2022 року за №1/11-22 та №2/11-22.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. ГОРДІЙ