Справа № 357/611/23
Провадження № 2/357/843/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

24 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) Стягнути з Акціонерного товариства «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 38 262,94 грн.; пеню за порушення зобов`язання в розмірі 16 557,89 грн.; витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2 500,00 грн, а всього 57 420,83 грн.; 2) Стягнути з Акціонерного товариства «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 травня 2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль позивача марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний факт підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 01 травня 2021 року, складений учасниками ДТП ОСОБА_3 (онуком позивача) та ОСОБА_4 (особою, винною у вчиненні ДТП), водієм автомобіля марки MERSEDES BENZ Е 240, реєстраційний номер НОМЕР_2 . ДТП трапилася біля магазину «Велмарт» по вулиці Грибоєдова вході якої водій автомобіля MERSEDES BENZ Е 240 ОСОБА_2 , порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, виїжджаючи га головну дорогу, не пересвідчилася у наявності інших учасників дорожнього руху та здійснила зіткнення з автомобілем MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, під керуванням ОСОБА_5 . Оскільки відповідальність заподіювача шкоди ОСОБА_6 згідно полісу АР1214991 застрахована у страховій компанії АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», 11.05.2021 ОСОБА_7 подав до страхової компанії повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди. Вказаний факт підтверджується повідомлення з Укрпошти, трекод 415 з описом вкладеного, яке було вручено представнику страхової компанії 14.05.2021. Відповіді від страхової компанії не надійшло., представник страхової компанії не оцінював завдані збитки. 04 серпня 20220 року судовим експертом складено висновок про визначення матеріального збитку, завданого автомобілю позивача. Відповідно до ремонтної калькуляції № 97 від 04.08.2021, ринкова вартість ремонту автомобіля становить 38 262,94 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено грошові кошти в сумі 2 600,00 грн. 01.11.2021 позивач звернувся до страхованої компанії, долучивши висновок експерта, проте відповіді на заяву не отримав. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судові справи між суддями від 20 січня 2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляду справи на 28 лютого 2023 року з повідомленням (викликом) учасників справи.

Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 28 лютого 2023 року, останнє судом відкладено на 24 березня 2023 року.

В судове засідання 24 березня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином.

Позивач 20 лютого 2023 року звернувся до суду із заявою, у якій просила розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення повернулися на адресу суду 09.02.2023 та 20.03.2023 через відсутність адресата за вказаною адресою.

Рекомендоване повідомлення про вручення третій особі поштового відправлення повернулося на адресу суду 13.03.2023 за закінченням терміну зберігання..

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Позивач є власником транспортного засобу «MAZDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.7).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 станом на 10.05.2021 була застрахована в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відповідно до полісу № АР1214991. (а.с.8).

01.05.2021 між учасниками дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_3 складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригляду, згідно з ким 01.05.2021 о 12.00 в місті Біла Церква по вул. Грибоєдова, 28 сталася ДТП між водієм автомобіля «MERSEDES BENZ Е 240», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 та водієм автомобіля «MAZDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_3 , власником транспортного засобу є ОСОБА_8 . Згідно даного повідомлення ОСОБА_2 визнала свою вину у вчиненні даної ДТП. (а.с.11).

ОСОБА_9 11.05.2021 звернувся до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» з повідомленням від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.9-10). Вказане повідомлення вручено відповідачу 14.05.2021. (а.с.13).

Висновком експертного дослідження судового експерта ОСОБА_10 № 97 від 04 серпня 2021 року визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MAZDA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 23 506,38 грн. Вартість відновлювального ремонта автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових необхідних для ремонта, без урахування ПДВ складових складає 22 452,34 грн. (а.с.14-19). Згідно з ремонтною калькуляцією № 97 від 04.08.2021, вартість ремонту складає 38 262,94 грн. (а.с.23-24).

Вартість виконаних робіт експертом Петрушанко В.Ф, склала 2 600,00 грн. і вказана сума грошових коштів сплачена ОСОБА_1 (а.с.27).

01.11.2021 ОСОБА_1 через адвоката Кузьменко С.В, звернувся до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» із заявою про страхове відшкодування. Згідно опису вкладеного цінного листа на ім`я АТ СГ Ю.БІ.АЙ.КООП (а.с.28-29).

В позовній заяві позивачем здійснено розрахунок пені за несвоєчасне виконання зобов`язання, за період часу з 23.07.2021 до 21.10.22, розмір якої становить 16 557,89 грн.(а.с. 4).

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Щодо відшкодування майнової шкоди

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Приймаючи до уваги те, що позивач у своїй позовній заяві просив суд стягнути страхове відшкодування із відповідача в розмірі 38 262,94 грн., що згідно ремонтної калькуляції до висновку експерта та самого висновку експерта є вартістю відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, суд не може погодитися з таким визначенням, так як згідно зі статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонта автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонта, без урахування ПДВ складових складає 22 452,34 грн., тобто саме таку суму страхового відшкодування необхідно стягнути із страхової компанії на користь позивача.

Щодо стягнення пені за порушення зобов`язання:

У пункті 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно з п.36.4. ст. 36 Закону № 1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до п.36.5. ст. 36 Закону № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивачем у позовній заяві зроблено розрахунок пені за період часу з 14.08.2021 по 27.12.2022, розмір якої, згідно з даним розрахунком складає 38 262,94 грн. На думку позивача, страхова компанія порушила норми закону і повинна була здійснити страхове відшкодування не пізніше 90 днів (14.08.2021) з дня отримання заяви. Дійсно, судом встановлено, що 14.08.2021 пройшло 90 днів, але не моменту отримання заяви про страхове відшкодування, яка позивачем здана на відділення ПАТ Укрпошта лише 01.11.2021 (а.с.29), а з моменту отримання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.12-13.

За таких обставин суд вважає, що позивачем помилково визначено строк прострочення страховиком виплати позивачу зі страхового відшкодування.

У зв`язку з тим, що заява про страхове відшкодування позивачу, адресована страховику, здана на поштове відділення зв`язку лише 01.11.2021, то у страховика почався час прострочення з виплати страхового відшкодування лише 90 днів після здачі вказаної заяви на відділення Укрпошти, тобто з 30.01.2022.

Тому суд обраховує розмір пені, відповдіно до п.36.5 ст.36 Закону № 1961-IV із 30.01.2022 і до дня звернення позивача до суду з даним позовом - 27.12.2022.

Так, на суму страхового відшкодування в розмірі 22 452,34 грн. судом здійснено розрахунок пені за період часу з 30.01.2022 до 27.12.2022. Розмір пені за подвійною ставкою НБУ за вказаний період часу, становить 7892,02 грн. (405,98 грн. + 1119,52 грн. + 1507,05 грн. + 1507,05 грн. + 1291,76 грн. + 1507,05 грн. + 553,61 грн. = 7892,02 грн.).

Розрахунок пені за період часу 30.01.2022 до 27.12.2022.

Період розрахунку Ставка НБУ, % Кількість днів у періоді Пеня, грн.

30.01.2022 - 03.03.2022 10 33 405.98 грн.

04.03.2022 - 02.06.2022 10 91 1119.52 грн.

03.06.2022 - 21.07.2022 25 49 1507.05 грн.

22.07.2022 - 08.09.2022 25 49 1507.05 грн.

09.09.2022 - 20.10.2022 25 42 1291.76 грн.

21.10.2022 - 08.12.2022 25 49 1507.05 грн.

09.12.2022 - 27.12.2022 25 18 553.61 грн.

Всього пені: 7892.02 грн.

Правова позиція у подібних правовідносинах висловлена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №761/6406/16-ц .

За таких обставин позовні вимоги в частині відшкодування пенні підлягають до часткового задоволення.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч. 3-9 ст. 197 ЦПК України 3. Експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Суд має право накласти арешт на грошові кошти чи майно такої сторони в межах сум, присуджених до стягнення, в порядку, встановленому цим Кодексом для забезпечення позову.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» судом задоволено частково в сумі 30 344,36 грн. (розмір страхового відшкодування + розмір пені) що становить, 55,35 %, то з АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 підлягають стягнення судові витрати за сплату судового збору в сумі 549,20 грн.; за проведення експертизи в розмірі 1 439,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути із Акціонерного товариства «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 22 454,34 грн, та пені за порушення зобов`язання в розмірі 7 892,02 грн., а всього в розмірі 30 344,36 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із Акціонерного товариства «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 549,29 грн. та судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 439,10 грн., а всього в розмірі 1 988,39 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», місце знаходження: 01014, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 5/13. Код .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: матеріали справи не містять.

Суддя М. М. Бебешко