Ухвала

08 березня 2023 року

місто Київ

справа № 278/3095/21

провадження № 61-1534ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила:

- розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1240;

- визнати спільним сумісним майном автомобіль марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 »;

- визнати її особистою приватною власністю автомобіль марки «LEXUS 250», 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 04 липня 2022 року Житомирський районний суд Житомирської області частково задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд розірвав шлюб, укладений між ОСОБА_2 та

ОСОБА_1, зареєстрований 29 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1240.

Визнав автомобіль марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 », спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 .

Припинив право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 на автомобіль марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 », виділивши кожному по 1/2 його частини, та залишив цей автомобіль у спільному користуванні.

Постановою від 14 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 липня 2022 року в частині визнання автомобіля марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 », спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 , ухвалив у цій частині нове рішення.

Суд відмовив у задоволенні вимог позову ОСОБА_1 про визнання автомобіля марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 », спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 24 січня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року, залишити в силі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 липня 2022 року в частині визнання автомобіля марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 », спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Ухвалою від 03 лютого 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 01 березня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначила, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначила те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/50417, у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 686/23104/17, від 29 липня 2019 року у справі № 619/3728/16, від 17 грудня 2019 року у справі № 761/11015/16-ц, від 17 грудня 2019 року у справі № 753/9691/15-ц, від 21 січня 2020 року у справі № 462/6409/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 725/1776/18, від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18, від 30 червня 2020 року у справі № 383/875/17, від 19 листопада 2020 року у справі № 607/10913/17, від 29 січня 2021 року у справі № 161/14048/19, щодо презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, відповідно до яких якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- (3) суд апеляційної інстанції не дослідив докази, які наявні у матеріалах справи.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначила ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

До касаційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання, в якому просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

У клопотанні заявник зазначила, що постанова Житомирського апеляційного суду ухвалена 14 рудня 2022 року, повний текст складено 19 грудня 2022 року, копію постанови суду апеляційної інстанції її представник отримав засобами поштового зв`язку 27 грудня 2022 року. На підтвердження цього факту надала копію листа Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року вих. № 278/3095/21/3193/2023, копію конверта та копію рекомендованого повідомлення про вручення цієї копії постанови її представнику.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначеного рішення пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Оскільки вимоги ухвали виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Житомирського районного суду Житомирської області цивільну справу № 278/3095/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак