Справа № 333/1008/23
Провадження 2-о/333/117/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Косолап А.С.,

представника заявника Криворучко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою Запорізького обласного центру зайнятості (місце знаходження: 69126, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 56А, ), заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69104, м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Директор Запорізького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ, Запорізької області.

В обґрунтування заяви директор Запорізького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 зазначила, що у трудових відносинах з Запорізьким обласним центром зайнятості перебувала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка працювала на посаді кар`єрного радника відділу кар`єрного консультування Бердянського міськрайонного центру зайнятості.

24.02.2022 року, у зв`язку з початком повномасштабної збройної агресії Російської Федерації, ОСОБА_1 залишилася проживати в м. Бердянськ, Запорізької області.

06.02.2023 року директор Бердянського міськрайонного центру зайнятості службовою запискою повідомила директора Запорізького обласного центру зайнятості про факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що м. Бердянськ, Запорізької області на цей час є фактично тимчасово окупованою територією, члени сім`ї не мають можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_1 у державних установах.

Враховуючи той факт, що на момент своєї смерті ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Запорізьким обласним центром зайнятості, останній зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, передбачені Конституцією України та чинним законодавством України. Станом на 14.02.2023 року трудові відносини залишаються не припиненими через відсутність належним чином оформленого свідоцтва про смерть ОСОБА_1 .

З цих підстав, директор Запорізького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 просить суд встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердянськ, Запорізької області.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник Запорізького обласного центру зайнятості Криворучко Г.О. просила суд задовольнити заяву та встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатково пояснила, що у ОСОБА_1 з родичів залишився син, який на цей час перебуває у ЗСУ, та сестра, яка не надає жодних відомостей про смерть ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про задоволення вказаної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.

Згідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України визначено, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Судом встановлено, що наказом директора Запорізького обласного центру зайнятості від 05.07.2017 року №408-к ОСОБА_1 призначено на посаду фахівця з питань зайнятості ІІ категорії відділу надання соціальних послуг Бердянського районного центру зайнятості Запорізької області.

Згідно з витягом з наказу заступника директора Запорізького обласного центру зайнятості від 28.09.2018 року №709-к переведено ОСОБА_1 на посаду фахівця з питань зайнятості І категорії відділу організації працевлаштування населення Бердянського міськрайонного центру зайнятості Запорізької області.

Відповідно до витягу з наказу директора Запорізького обласного центру зайнятості від 02.01.2023 року №3-к переведено ОСОБА_1 на посаду кар`єрного радника відділу кар`єрного консультування Бердянського міськрайонного центру зайнятості.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Запорізьким обласним центром зайнятості.

Пунктом 8-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є смерть працівника, визнання його судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

В даному випадку вважаю, що директор Запорізького обласного центру зайнятості є заінтересованою особою через перебування з ОСОБА_1 у трудових відносинах.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указами Президента України воєнний стан було продовжено.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2023 року директор Бердянського міськрайонного центру зайнятості службовою запискою повідомила директора Запорізького обласного центру зайнятості про те, що 30.01.2023 року начальник відділу бухгалтерського обліку - головний бухгалтер Бердянського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_3, яка знаходиться на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області, повідомила про смерть працівника служби зайнятості ОСОБА_1 - кар`єрного радника відділу кар`єрного консультування Бердянського міськрайонного центру зайнятості. 06.03.2023 року родичі ОСОБА_1 передали підтверджуючий документ про смерть останньої, виданий окупаційною владою. Родичі ОСОБА_1 наразі не мають можливості виїхати з тимчасово окупованої території і оформити відповідним чином документи про її смерть.

Факт смерті ОСОБА_1 підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про смерть від 06.02.2023 року серії НОМЕР_1 , яке суд приймає до уваги з метою захисту інтересів заявника.

Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства Юстиції України 18 жовтня 2010 р. № 52/5 (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

У судовому засіданні встановлено, що заявником не надано оригіналу лікарської довідки про смерть, яка відповідає затвердженій в установленому законодавством України порядку формі.

Водночас, вважаю, що у заявника відсутня об`єктивна можливість надати вказані документи.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]».

ОСОБА_1 померла у Бердянськ, Запорізької області. На цей час м. Бердянськ Запорізької області фактично тимчасово окупована територія.

Враховуючи, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи оригіналів документів, встановленої форми про смерть та, відповідно, на їх підставі зареєструвати смерть ОСОБА_1 в органах державної реєстрації актів цивільного стану та розірвати трудові відносини, суд дійшов до висновку про задоволення заяви Запорізького обласного центру зайнятості про встановлення факту смерті, що є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263-265, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Запорізького обласного центру зайнятості (місце знаходження: 69126, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 56А, ), заінтересована особа: Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69104, м. Запоріжжя, вул. Ситова, буд. 11) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Бердянськ Запорізької області громадянки України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Бердянськ Запорізької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішеньhttp://reyestr.court.gov.ua/з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 10.03.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод