Справа № 606/166/23
про залишення позовної заяви без руху
30 січня 2023 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна, про визнання права власності на житловий будинок,
ВСТАНОВИВ:
До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява.
Ознайомившись з даним позовом, приходжу до висновку, що він підлягає залишенню без руху на підставі наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Положеннями ч. 1ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
За аналізом наведених правових норм, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.
Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.
Однак, документів щодо визначення вартості майна, яке є предметом позову, що відповідали б Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» матеріали позовної заяви не містять, а тому встановити точну ціну позову на момент подання позову до суду не можливо. Згідно до ч.2 ст.176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України в позові необхідно вказати реальну ціну позову на час його подачі, виходячи з ринкової вартості нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, з наданням документів, які її підтверджують (висновок експерта чи спеціаліста) та сплатити відповідний розмір судових витрат. Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою зазначено ціну позову у розмірі 170000 грн, та сплачено судовий збір у розмірі 1700 грн., що вочевидь не відповідає дійсній ринковій вартості спірного майна. Тобто позивачу необхідно зазначити суму позову та надати документи (висновок експерта чи спеціаліста) про дійсну ринкову вартість спірного майна на день звернення до суду. Також, керуючись ч.2 ст.176 ЦПК України, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору за вимоги майнового характеру, у розмірі - 5368 грн. Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 3668 грн. або надати документи (висновок експерта чи спеціаліста) про дійсну ринкову вартість спірного майна на день звернення до суду. Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду. Керуючись ст.ст. 175,177, 185 ЦПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна, про визнання права власності на житловий будинок, залишити без руху. Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у строк, зазначений в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя А.М.Іванченко