Провадження № 4-с/638/25/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ КБ «Правекс-Банк», ФОП ОСОБА_4 ,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , скаржник) звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ КБ «Правекс-Банк», ФОП ОСОБА_4 , в якій просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 26 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64290051,

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В. від 12 лютого 2021 року у ВП 64290051 про опис та арешт майна (коштів) боржника,

- визнати неправомірним виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 звіт про оцінку майна від 23 лютого 2021 року, який був прийнятий приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. при здійсненні виконавчих дій у ВП №64290051.

В обґрунтування вимог скарги скаржник зазначає, що 13 липня 2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова було постановлено заочне рішення по справі № 638/10737/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» 31 428,82 доларів США за кредитним договором від 02 листопада 2006 року. 26 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. було відкрите виконавче провадження № 64290051 за заявою представника АТ «Правекс-Банк» про примусове виконання виконавчого листа № 638/10737/16-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 20 листопада 2019 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - поручителя за кредитним договором. 26 квітня 2021 року з прилюдних торгів була реалізована квартира поручителя ОСОБА_1 , про що він дізнався 29 квітня 2021 року, коли до нього прийшов покупець його квартири з вимогою про її звільнення. 05 травня 2021 року ОСОБА_1 та його представник були ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження.

Скаржник вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, постанову приватного виконавця Кудряшова Д.В. про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2021 року, оскільки у матеріалах виконавчого провадження, розміщених на офіційному сайті в мережі інтернет за адресою https://asvpweb.minjust.gov.ua/ - Автоматизована система виконавчого провадження, на підставі яких була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, що були відскановані 26 січня 2021 року, відсутня довіреність представника стягувача ОСОБА_5 . Там містяться лише заява представника стягувача від 10 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження з відміткою про його отримання приватним виконавцем 26 січня 2021 року, та сам виконавчий лист. 05 травня 2021 року скаржнику для ознайомлення була надана копія довіреності на представника ОСОБА_5 , проте докази того, що ця довіреність була надана приватному виконавцю у січні 2021 року, на момент відкритті виконавчого провадження, відсутні. Скаржник вважає, що відсутність довіреності на офіційному сайті дає підстави вважати, що виконавче провадження було відкрите без належним чином оформленої довіреності представника стягувача. Також у заяві представника стягувача Н.С. Юрескул від 10.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження зазначено, що до заяви додається оригінал виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова від 20 листопада 2019 року за №63 8/10737/16-ц. На копії виконавчого листа міститься рукописний запис наступного змісту: «21 січня 2021 р. п.1 ч.І ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Борг 31428,82 дол. США, основна винагорода 3142,88 дол. США не стягувались. Приватний виконавець Кудряшов Д.В.» Цей напис засвідчено підписом ОСОБА_6 та його печаткою. На думку скаржника раніше цей виконавчий лист вже знаходився на виконанні у приватного виконавця Кудряшова Д.В., але був повернутий стягувану на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Ця норма закону передбачає, що виконавчий документ повертається стягувану, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Скаржник вважає, що а даному випадку мають місце неузгодженості, що свідчать про фальсифікацію документів, а саме, якщо 21 січня 2021 року приватним виконавцем був повернутий стягувачу виконавчий лист, то тоді він не міг міститися у додатку до заяви представника стягувача про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2021 року (як це зазначено у заяві). Крім того, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику, поштовий конверт, що був наданий для ознайомлення приватним виконавцем, повернувся відправнику, поштова квитанція наклеєна на адресу отримувача таким чином, що не можливо її ідентифікувати.

В обґрунтування вимог скарги про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 лютого 2021 року, винесеної приватним виконавцем Кудряшовим Д.В., скаржник зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови була описана та арештована 21/100 частина квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 92.1 кв.м. житловою площею 63.7 кв.м., що належала боржнику ОСОБА_1 на праві власності. Однак, опис майна виконавцем не проводився, оскаржувана постанова про опис та арешт майна боржника є фальшивою. У п. 2 постанови зазначено, що опис та арешт квартири був проведений при зачинених дверях за технічною документацією у зв`язку з ненаданням боржником доступу до квартири. У п. 4 постанови міститься інформація, що відповідальним зберігачем призначена ОСОБА_7 . Також постанову підписали поняті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У постанові відсутній підпис боржника та представника стягувача, все це відбувалось всупереч вимогам ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Боржнику, ОСОБА_1 , власнику описаної квартири невідомо хто всі ці люди, поняті та зберігач. Для ознайомлення була надана вимога приватного виконавця від 10 лютого 2021 року відповідно до якої він вимагав від ОСОБА_1 бути присутнім 12 лютого 2021 року за адресою квартири, на яку був накладений арешт, але ця вимога ОСОБА_1 не вручалась та не направлялась. Оскаржувана постанова про опис та арешт майна боржника від 12 лютого 2021 року не була направлена боржнику, він жодним чином не був повідомлений про здійснені виконавчі дії.

Також скаржник вважає протиправним звіт про оцінку від 23 лютого 2021 року. Так, 21 лютого 2021 року був укладений Договір між приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. та суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , у цей же день був наданий звіт про оцінку. Відповідно до наданого Висновку про вартість майна станом на 23 лютого 2021 року вартість оцінюваної квартири складає 157 300 грн. Скаржник вважає, що оцінка арештованого майна від 23 лютого 2021 року є необ`єктивною, незаконною та підлягає скасуванню оскільки здіснено без огляду квартири. Звіт про оцінку майна є необґрунтованим та складеним із порушеннями чинного законодавства, у зв`язку із чим сума оцінки майна є заниженою та не відповідає дійсності, і як наслідок, звіт був неправомірно використаний приватним виконавцем під час здійснення виконавчих дій. Крім того, оскаржуваний звіт про оцінку від 23 лютого 2021 року не був направлений боржнику.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 травня 2021 року скаргу на дії приватного виконавця прийнято до провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 червня 2022 року у приватного виконавця судом витребувано належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №64290051.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д. В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся. Будь-яких пояснень приватним виконавцем надано не було. Також на вимогу суду приватним виконавцем не надано належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №64290051.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ КБ «Правекс-Банк», ФОП ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 13 липня 2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова було постановлено заочне рішення по справі № 638/10737/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» 31 428,82 доларів США за кредитним договором від 02 листопада 2006 року. 20 листопада 2019 року на підставі вказаного рішення Дзержинським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист.

26 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. було відкрите виконавче провадження № 64290051 за заявою представника АТ «Правекс-Банк» про примусове виконання виконавчого листа № 638/10737/16-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 20.11.2019 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - поручителя за кредитним договором.

12 лютого 2021 року приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої була описана та арештована 21/100 частина квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 92.1 кв.м. житловою площею 63.7 кв.м.

26 квітня 2021 з прилюдних торгів була реалізована квартира поручителя ОСОБА_1 , про що він дізнався 29 квітня 2021 року, коли до нього прийшов покупець його квартири з вимогою про її звільнення. 05 травня 2021 року ОСОБА_1 та його представник були ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1, 4 ст.16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Зі скарги убачається, що 05 травня 2021 року скаржнику для ознайомлення була надана копія довіреності на представника стягувача Н.С.Юрескул, тому суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст.16 Закону України «Про виконавче провадження» повноваження представника є підтвердженими належним чином. Відсутність довіреності у матеріалах виконавчого провадження, розміщених на офіційному сайті в мережі інтернет за адресою https://asvpweb.minjust.gov.ua/ - Автоматизована система виконавчого провадження не є підставою вважати, що заява про відкриття виконавчого провадження підписана неповноважним представником.

Також суд зазначає, що твердження скаржника, що до заяви представника стягувача Н.С. Юрескул від 10 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження не міг бути доданий оригінал виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова від 20 листопада 2019 року за №638/10737/16-ц жодним чином не підтверджені. На копії виконавчого листа міститься рукописний запис наступного змісту: «21.01.2021 р. п.1 ч.І ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Борг 31428,82 дол. США, основна винагорода 3142,88 дол. США не стягувались. Приватний виконавець Кудряшов Д.В.» Цей напис засвідчено підписом ОСОБА_6 та його печаткою. Відповідно відбитку вхідного штампу вказана вище заява про відкриття виконавчого провадження надійшла до приватного виконавця 26 січня 2021 року, тобто після його повернення 21 січня 2021 року.

Згідно з ч1. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Скаржник у поданій скарзі зазначає, що в матеріалах справи міститься поштовий конверт, що був наданий для ознайомлення приватним виконавцем, який повернувся відправнику, тому суд дійшов висновку про відсутність порушення вимог ч1. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 26.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64290051 слід відмовити.

Щодо вимоги скарги про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.02.2021 року, винесеної приватним виконавцем Кудряшовим Д.В., суд зазначає наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови була описана та арештована 21/100 частина квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 92.1 кв.м. житловою площею 63.7 кв.м., що належала боржнику ОСОБА_1 на праві власності.

Порядок опису та арешту майна (коштів) боржника регламентовано ст.56 Закону України «Про виконавче провадження». За приписами вказаної статті арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди . Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Проте, скаржником не вказано яким саме вимогам закону протирічить оскаржувана постанова, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій частині вимог.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц.

Як свідчать матеріали справи, у цьому випадку боржник оскаржує оцінку майна в порядку оскарження рішень та дій виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Підставою для проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

У частині першій статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 зазначеного Закону оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), також є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Отже, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Згідно з положеннями пункту 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту № 1).

За змістом пункту 56 Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відповідно до пункту 15 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Як убачається з матеріалів справи, 23 лютого 2021 року був укладений Договір між приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. та суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 предметом якого є проведення оціночних робіт у виконавчому провадженні згідно ВП64290051 від 16.02.2021 21/100 частина квартири, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 . У цей же день (звіт про оцінку від 23.02.2021 ) був наданий звіт про оцінку. Відповідно до наданого висновку про вартість майна станом на 23.02.2021 року вартість оцінюваної квартири складає 157 300 грн.

До матеріалів скарги додано копію вимоги приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 10 лютого 2021 року, в якій він вимагає ОСОБА_1 бути присутнім 12 лютого 2021 року за адресою АДРЕСА_2 та надати доступ до 21/100 частки квартири для проведення виконавчих дій. Проте, доказів направлення та отримання вказаної вимоги ОСОБА_1 суду не надано. Крім того, зазначений документ містить вимогу ОСОБА_1 з`явитись 12 лютого 2021 року, тобто раніше ніж приватним виконавцем було укладено договір з суб`єктом оціночної діяльності. Також, договір між приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. та суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 та звіт про оцінку майна складено в один день, що виключає можливість сповіщення ОСОБА_1 про забезпечення доступу до нерухомого майна. Між тим, до матеріалів справи додано лист приватного виконавця Кудряшова Д.В. від 17 лютого 2021 року, в якому він просить суб`єкта оціночної діяльності здійснити незалежну оцінку нерухомого майна без особистого огляду у з`язку з тим, що боржник не надає доступу до квартири.

Таким чином, експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною. У матеріалах справи немає доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження державним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 447-449 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПАТ КБ «Правекс-Банк», ФОП ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати неправомірним виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 звіт про оцінку майна від 23 лютого 2021 року, який був прийнятий приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. при здійсненні виконавчих дій у ВП №64290051.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2023 року.

Суддя Л.М. Рибальченко