Справа № 283/2129/22
Провадження №2/283/39/2023
У Х В А Л А

30 січня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Кравець Л.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Януш Людмила Олексіївна, про визнання договору дарування договором купівлі-продажу та визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки,-

встановив:

- визнати договір дарування земельної ділянки, укладений ОСОБА_5 виче ОСОБА_4 вичем, який посвідчений 03.12.2013 року приватним нотаріусом Коростенського (до адміністративної реформи Малинського) районного нотаріального округу Януш Л.О., договором купівлі-продажу;

- визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,09 га. за АДРЕСА_1 ої області, кадастровий номер :01:007:0137.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі щодо позовн ОСОБА_1 Григ ОСОБА_4 асил ОСОБА_5 Івановича про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки, оскільки рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16.06.2022 року у справі № 283/1278 ОСОБА_1 мили ОСОБА_4 гія Васильовича про поділ майна подружжя позивачу відмовлено в частині визнання права власності на Ѕ частку вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі №320/9224/17 (провадження №14-225цс19) зазначено, що: «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №761/7978/15-ц (провадження №14-58цс18) зазначено, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, провадження №12-161гс19).

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Європейський суд з справ людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Слід звернути увагу на те, що предмет позову, підстави позову та сторони у справі № 283/1278/21, по якій винесене рішення від 16.06.2022 року, та у даній справі № 283/2129/22 є різними.

Так, у справі № 283/1278/21 позивач просила визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки, а у даній справі крім того - визнати договір дарування земельно ОСОБА_5 скін ОСОБА_4 ьким Сергієм Васильовичем, договором купівлі-продажу.

У справі № 283/1278/21 позивач пред?явила позов лише до ОСОБА_4 ського Сергія Васильовича, ОСОБА_5 араскіна Василя Івановича.

У справі № 283/1278/21 позивач обґрунтовувала позов тим, що майно, придбане сторонами за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, а у даній справі свої позовні вимоги позивач обгрутовує ще й недійсністю право ОСОБА_4 ьким ОСОБА_5 скіним Василем Івановичем.

Відтак, вбачається, що позивачем подано новий позов з іншими позовними вимогами, до іншої сторони та з інших підстав.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року за №5, визначення терміну «предмет позову» полягає у визначенні конкретних вимог позивача, «підстава позову» - чим він обґрунтовує свої вимоги і «зміст вимоги» - спосіб захисту свого права, який він обрав.

Відповідно до норми права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі №344/224/16-ц.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: А. О. Тимошенко