Справа № 161/9259/21
Провадження № 2/161/215/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С.,

секретаря Лесько Б.Я.,

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією сім`єю та набуття спільного речового права на майно, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_4 про визнання факту проживання однією сім`єю та набуття спільного речового права на майно.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з грудня 2001 року проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, турбувались один про одного, здійснювали спільні витрати, разом працювали у Волинському обласному музичному драматичному театрі ім.Тараса Шевченка. 30.09.2016 року сплатили повний пайовий внесок в ЖБК Затишок-7 в розмірі 385400 грн. на право придбання квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку на ім`я ОСОБА_5 не зареєстровано. Більшу частину коштів в сумі 13500 доларів США на квартиру було сплачено її дочкою ОСОБА_6 , яка проживає за кордоном. Тому вважає, що за час спільного проживання з ОСОБА_5 набула речового права на пайовий внесок у ЖБК «Затишок-7» на право придбання вказаної кооперативної квартири. За пів року до смерті ОСОБА_5 тяжко хворів, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Луцька міська лікарня», де здійснювала його догляд та відповідне санітарне обслуговування. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, у зв`язку з цим вчинила обряд поховання. Відповідачка ОСОБА_4 , яка є донькою померлого на похоронах небула, оскільки перебувала за кордоном. Вважає що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , тому звернулась до Першої Луцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому у зв`язку із оформленням її майнових та спадкових прав, виникла потреба у підтвердженні (встановлені) факту спільного проживання з гр. ОСОБА_5 однією сім`єю.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд встановити факт проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю без шлюбу в належному позивачці будинку по АДРЕСА_2 у період з грудня 2001 року по час смерті ОСОБА_5 ; визнати, що за час спільного проживання однією сім`єю як жінка та чоловік без шлюбу вона та ОСОБА_5 набули речового права на кооперативну квартиру АДРЕСА_3 у вигляді паєнагромадження в ОСББ «Затишок-7» номінальною вартістю 385400 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення вимог заперечував. Вказував, що подані позивачкою заяви про уточнення позовних вимог не відповідають вимогам даної норми. Вказуючи про встановлення юридичного факту спільного проживання разом із ОСОБА_5 ОСОБА_1 не наводить мети, з якою такий факт підлягає встановленню. Щодо права позивача на кооперативну квартиру по АДРЕСА_4 , вважає, що у позивачки відсутні будь-які права на вказану квартиру у з`язку з тим, що отримання у власність майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5 можливе лише шляхом спадкування майна, прав останнього. Оскільки відповідачка являється дочкою померлого ОСОБА_5 , тому вважає що у позивачки відсутнє право на кооперативну квартиру. Однак на її думку позивачка усвідомлює відсутність у неї прав на зазначену квартиру та визначаючи позовну вимогу як набуття речового права має на меті обійти встановлену законом процедуру спадкування майна та позбавити відповідачку права власності на кооперативну квартиру. Крім того, ОСОБА_1 зазначає про визнання речового права на квартиру у вигляді паєнагромадження як на чуже майно. Тому вважає, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту, який у випадку задоволення позову не створить для неї юридичних наслідків. У зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).

Отже, сторона посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести факти, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них.

В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони.

Таким чином, доказування є юридичними обов`язками сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки Верховного Суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачкою заявлено дві позовні вимоги.

Зокрема, вимога про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу по АДРЕСА_2 з грудня 2001 року до дня смерті ОСОБА_5 (а.с.165) Задовільняючи вимогу про встановлення даного факту суд приймає до уваги, що необхідність його встановлення має на меті оформлення майнових та спадкових прав після смерті ОСОБА_5 про що зазначено у заяві.

Так, судом встановлено, що з грудня 2001 року заявниця спільно проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю в АДРЕСА_2 в будинку, що належав ОСОБА_1 , обоє пізніше працювали у Волинському обласному музичному драматичному театрі імені Т.Шевченка, де всім працівникам було відомо, що вони є подружжям.

У сім`ї був спільний бюджет, спільне домашнє господарство. Останні роки до смерті, ОСОБА_5 тяжко хворів і заявниця його доглядала та після смерті останнього здійснила обряд поховання.

Вищезазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і в об`єктивності їх показів у суду сумнівів не виникає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без шлюбу як жінка та чоловік з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті останнього.

Позивачкою також остаточно заявлено вимогу про визнання за нею речового права на кооперативну квартиру по АДРЕСА_4 як спільно набуте нею разом з ОСОБА_5 за час їхнього спільного проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу на підставі Договору № 300.01.1.035 від 30.09.2016 року про сплату пайового внеску в обслуговуючому ЖБК «Затишок-7» в розмірі 385400 грн.(а.с.27-32).

Такі вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в період спільного проживання з померлим ними сплачено пайові внески в ЖБК «Затишок-7» на ім`я останнього. Право власності на квартиру не зареєстровано за будь-ким (а.с.10,26).

Захист права - це використання передбачених законом способів (можливостей, інструментів) для поновлення свого порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права.

Захист цивільних прав і інтересів передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту цивільного права, що не тягне за собою юридичних наслідків.

У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог щодо набуття спільного речового права на кооперативну квартиру по АДРЕСА_4 у вигляді паєнагромадження в Об`єднаному кооперативі ЖБК «Затишок» номінальною вартістю 385400 гривень суд відмовляє.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача в користь позивача 454,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без шлюбу як жінка та чоловік з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті останнього.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 454 (чотиричта п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП - невідомо.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 11 березня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська