Справа № 159/4709/22
Провадження № 2/159/265/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позовних вимог.

У січні 2023 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на те, що спірне помешкання належить їй на праві приватної власності, відповідач зареєстрований в ньому на постійне місце проживання, однак фактично там не проживає більше двадцяти років, своїх речей в квартирі не зберігає, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє, а його реєстрація призводить до порушення її майнових та немайнових прав, як власника житла, а відтак вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 18 листопада 2022 року.

Ухвалою судді від 14.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання Одночасно, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Позиція учасників судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.09.2022 року доводиться, що шлюб між сторонами розірвано.

Позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 ( свідоцтво про право власності на житло від 28.02.2000 року).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності доводиться та обставина, що відповідачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_2 .

Відповідачем визнається та обставина, що він зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 та не проживає там більше двадцяти років.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов підлягає задоволенню повністю.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідач за зареєстрованим місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше двадцяти років. Існування будь-якої домовленості між сторонами про інші строки відсутності за адресою реєстрації відповідача, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в квартирі позивача перешкоджає їй вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, що визнається у ході судового розгляду відповідачем.

Таким чином, суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 200, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 11 січня 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик