Справа № 752/4479/16-ц
Провадження № 4-с/752/38/23
У Х В А Л А

13.01.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ракоїд Є.І. ,

розглянувши клопотання представника стягувача про витребування доказів у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві; заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві; заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Відповідно до поданої скарги, заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві при складанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в ході примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , а саме щодо неврахування доходів боржника, з яких утримуються аліменти, доходів від відчуження нерухомого та рухомого майна у 2017 та 2019 роках.

В ході розгляду скарги представником стягувача у виконавчому провадженні заявлено клопотання про витребування доказів у справі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно інформації щодо перебування у власності боржника нерухомого майна в період з 2013 року по теперішній час.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення витребування інформації з 2013 року заперечувала, оскільки такий період не є спірним.

Суд, вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне клопотання представника ОСОБА_1 задовольнити частково та витребувати докази у даній справі з наступних підстав.

Заявник звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві при складанні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в ході примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів зОСОБА_2. , а саме щодо неврахування доходів боржника, з яких утримуються аліменти, доходів від відчуження нерухомого та рухомого майна у 2017 та 2019 роках.

В силу положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу положень ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів).

Частиною першою статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включається зокрема і дохід від операцій з майном, розмір якого визначається відповідно до статті 172 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 172.1 статті 172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного року протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельні ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначені статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення. Та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковуються. Умова щодо перебування такого майна у власності платника податку понад три роки не розповсюджується на майно, отримане платником у спадщину.

Таким чином, положення пункту 172.1 статті 172 ПК України містить виключення із загального правила, визначеного підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо визначення будь-якого доходу, отриманого резидентами або нерезидентам від будь-яких видів діяльності на території України, зокрема, доходу, отриманого від продажу рухомого та нерухомого майна, який підлягає оподаткуванню.

Отже, доходи боржника, які звільнені від оподаткування, не належать до бази відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які підлягають стягненню у виконавчому провадженні.

З огляду на викладене, вбачається необхідність з`ясування строків перебування в Боржника нерухомого майна відчуженого в 2017 та 2019 роках.

Інформація, яку просить витребувати представник стягувача, витребовується для підтвердження викладених в скарзі обставин щодо наявності порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №52210489, зокрема під час здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів.

Без дослідження інформації щодо строків перебування у власності ОСОБА_2 нерухомого майна, яке було ним відчужене, суд буде позбавлений можливості прийняти обгрунтоване та законне рішення щодо наявності підстав для звернення стягнення на дохід, отриманий боржником від продажу нерухомого майна з огляду на термін перебування його у власності боржника.

Враховуючи те, що зазначена вище інформація має доказове значення у даній справі, підлягають дослідженню в ході судового розгляду при здійсненні контролю судом за виконанням рішення суду, суд вважає за необхідне витребувати докази у справі.

Керуючись ст.ст.76, 77, 84 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

клопотання представника стягувача про витребування доказів у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві; заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Витребувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно інформацію щодо перебування у власності ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) нерухомого майна в період з 2013 року по 01.01.2020 р.

Ухвала є обов`язковою для виконання.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`ятиднів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

У разі неподання доказу з неповажних причин або неповідомлення про неможливість подання доказів, судом можуть бути застосовані наслідки, передбачені ч.10 ст.84 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: