Ухвала

13 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 522/11455/20

провадження № 61-13372ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 18 січня 2023 року касаційну скаргу залишив без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме для надання заяви про поновлення строку з зазначенням причин пропуску строку, належним чином обґрунтованих доказами.

01 лютого 2023 року до суду надійшли матеріали, якими недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 подає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якої посилається на те, що копію оскаржуваної постанови у паперовому вигляді не отримував, натомість суд апеляційної інстанції не виконав належним чином процесуальний обов`язок, передбачений статтею 272 ЦПК України, надіславши копію оскаржуваного судового рішення виключно за адресою електронної поштової скриньки відповідача. За таких обставин вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 11 жовтня 2022 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 10 листопада 2022 року. Касаційну скаргу подано 27 грудня 2022 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

З доданих до заяви документів вбачається, що копію оскаржуваної постанови було надіслано заявнику за адресою електронної поштової скриньки, яка не є офіційною, оскільки не складається з індивідуального податкового номеру заявника та з адреси домену mail.gov.ua. Відомостей щодо надсилання копії судового рішення в паперовому вигляді матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Від сплати судового збору заявник звільнений на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

В касаційній скарзі заявником порушується питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, доводи якого зводяться до обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень, а також заявник зазначає, що на час подання касаційної скарги відбувається примусове виконання оскаржуваних судових рішень приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області, що значно погіршить матеріальний стан відповідача. Також ОСОБА_1 зазначає, що в порядку примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості було звернуто стягнення на нерухоме майно, правом власності на яке він володіє, для реалізації його шляхом продажу з електронних торгів, що є недопустимим згідно з вимогами законодавства під час воєнного стану. На підставі наведеного заявник просить суд зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження у справі.

Вивчивши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Тлумачення частини восьмої статті 394 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання чи дії судового рішення має містити обґрунтування необхідності такого зупинення.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявником не додано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу для вжиття такого процесуального заходу, а саме щодо примусового виконання оскаржуваних судових рішень, та вжиття вищеперелічених виконавчих дій приватним виконавцем. В контексті положень статті 80 ЦПК України надана заявником роздруківка оголошення про продаж квартири не є достатнім доказом проведення виконавчих дій, оскільки не є офіційним документом та не містить відомостей про вчинення виконавчих дій. Суд касаційної інстанції в силу вимог статті 81 ЦПК України не уповноважений приймати такого роду процесуальні рішення на підставі припущень, а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси справу № 522/11455/20 за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року.

Надіслати іншим учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 березня 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров