Справа № 740/788/22
Провадження № 2/740/68/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради про поновлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила поновити її батьківські права відносно її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2016 року її було позбавлено батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Ніжинської РДА від 18.11.2016 року опікуном малолітнього ОСОБА_2 призначено його хрещену матір ОСОБА_7 . Трьох інших синів - було влаштовано у прийомну сім`ю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

На даний час обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав відпали, вона має постійне місце проживання та реєстрацію в будинку, належному сім`ї її цивільного чоловіка - ОСОБА_10 , має постійне, офіційне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, веде добропорядний спосіб життя. Найстарший син, після досягнення повноліття, проживає разом з нею та вітчимом, з іншими дітьми вона також налагодила стосунки і постійно спілкується з ними. Проте після того, як позивачка виявила бажання поновити батьківські права щодо найменшого сина ОСОБА_11 , його опікун ОСОБА_7 заборонила дитині спілкуватися з братами, сестрами та матір`ю.

Враховуючи те, що позивачка усвідомила свої помилки, має бажання та можливість забезпечити нормальні умови для життя , навчання та повноцінного розвитку в родині дитини, тому просила поновити її батьківські права щодо сина ОСОБА_11 .

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача виконавчого комітету Ніжинської міської ради в поданій заяві позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову, посилаюсь на те, що ОСОБА_12 евакуйований до Іспанії на невизначений термін, тому неможливо скласти висновок про доцільність поновлення батьківських прав та з`ясувати думку дитини з цього приводу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно її дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 6-9).

Відповідно до розпорядження Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області №268 від 18.11.2016 року, опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_2 , призначено ОСОБА_7 (а.с. 10).

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно з положенням ч.4 ст.169 СК України, суд перевіряє наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

З довідки про склад сім`ї, виданої Вертіївською сільською радою 04.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 (а.с. 16). Вказаний будинок на праві власності належить матері ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 33)

Довідками від 07.02.2022 року, виданими ФОП ОСОБА_14 підтверджується, що ОСОБА_1 з квітня 2020 року постійно працює у ФОП ОСОБА_15 та отримує заробітну плату в розмірі 4000 гривень (а.с. 17-18).

Позивачка на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони (а.с. 19-24).

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_16 в АДРЕСА_1 від 29.03.2021 року та 07.02.2022 року, комісією представників Вертіївської сільської ради встановлено, що у будинку створені належні умови для проживання сім`ї, зроблено косметичний ремонт, кімнати умебльовані, в будинку чисто і охайно, є достатньо спальних місць та наявна можливість для облаштування місця для дитини (а.с. 30-31).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2022 року позивачці було надано право на побачення з дітьми - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 за згодою та в присутності прийомних батьків та опікуна (а.с. 12-14)

Відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 169 СК України встановлено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків, суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 23.05.2022 року зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради надати висновок про доцільність поновлення батьківських прав позивачки відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_11 , проте на даний час ухвала суду не виконана. Як вбачається із заяв відповідача, на даний час відсутня можливість складення такого висновку, оскільки у зв`язку з початком повномасштабних воєнних дій (у лютому 2022 року) ОСОБА_12 евакуйований до Іспанії на невизначений строк, що унеможливлює з`ясування думки дитини щодо поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління майном.

Враховуючи характер спірних правовідносин, надаючи пріоритет якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд вважає, що вирішення питання поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітнього сина без урахування думки дитини та за відсутності висновку органу опіки та піклування про доцільність поновлення батьківських прав, є неможливим.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджують, що поновлення батьківських прав позивачки на даний час буде відповідати інтересам її неповнолітнього сина.

Крім того, з часу надання ОСОБА_1 можливості побачення з сином ОСОБА_11 , відповідно до рішення суду від 31.01.2022 року, до дня подачі позову - 17.02.2022 року минув незначний термін, що позбавляє суд можливості визначити позитивні зміни у відношенні позивачки до сина та її поведінки у соціумі.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 169, 171 СК України, ст.ст. 12, 76, 77, 80, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради про поновлення батьківських прав, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя В.Г. Пантелієнко