Провадження №: 4-с/755/13/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бовкун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаки Руслана Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

встановив:

у жовтні 2022 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаки Руслана Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

У своїй скарзі заявник просить: визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаки Руслана Володимировича; зобов`язати старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаку Руслана Володимировича вжити передбачених законодавством заходів, для виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі №755/28368/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та судового збору.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 19 грудня 2014 року було ухвалено рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/28368/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики.

Як зазначає заявник, з примусового виконання зазначеного рішення суду, 18 березня 2015 року Солом`янським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №49453619.

При цьому, заявник стверджує, що станом на теперішній час, рішення суду досі не виконано, державний виконавець в рамках зазначеного виконавчого провадження не вчиняє жодних дій, передбачених законом, для виконання вказаного процесуального документа. На звернення адвоката, який представляє інтереси стягувача у даному виконавчому провадженні, не надано жодної відповіді про стан такого виконавчого провадження.

У зв`язку із зазначеними обставинами, заявник звернувся до суду із даною скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі, зобов`язано старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаку Руслана Володимировича надати до початку слухання справи належним чином завірену копію виконавчого провадження №49453619.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява представника скаржника про розгляд справи за його відсутності.

Старший державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлака Р.В. та заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності не з`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі №755/28368/14-ц було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти у розмірі 268053,97 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Як зазначає представник заявника, з примусового виконання вказаного рішення суду, 18 березня 2015 року Солом`янським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження №49453619.

При цьому, скаржник посилається на те, що на момент звернення до суду з даною скаргою, рішення суду від 19 грудня 2014 року досі не виконано, а старшим державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлакою Р.В. не вчиняються жодні дії спрямовані на його виконання. На підтвердження зазначеного заявник надав копію скрін-шоту з автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо руху виконавчого провадження та дій, які вчинялись державною виконавчою службою в рамках такого провадження.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обставин, на які представник заявника посилається у своїй скарзі в обґрунтування заявлених вимог, не додано жодного документа з матеріалів виконавчого провадження, в межах якого, на думку заявника, старший державний виконавець Бурлака Р.В. порушив права ОСОБА_1 , як стягувача за виконавчим провадженням.

Доводи представника скаржника про те, що на його запит про стан виконавчого провадження він не отримав відповіді з державної виконавчої служби - не підтверджується жодним належним та допустимим доказом. В матеріалах справи не міститься будь-якого звернення адвоката до державної виконавчої служби щодо надання інформації про рух виконавчого провадження, а також будь-яких документів, які б свідчили про те, що заявник намагався отримати відомості стосовно виконавчого провадження, шляхом ознайомлення з його матеріалами.

В той же час, з огляду на те, що ч. 1 ст. 450 ЦПК України встановлено стислі строки розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, а також враховуючи те, що старший державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлака Р.В. не надав суду копії матеріалів виконавчого провадження №49453619, які неодноразово витребовувались у нього, суд розглянув дану скаргу за наявними матеріалами справи.

Так, аналізуючи долучені заявником до матеріалів справи докази, а зокрема копію скрін-шоту з автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо руху виконавчого провадження та дій, які вчинялись у ньому державною виконавчою службою, суд позбавлений можливості дійти висновку, що наданий документ стосується саме виконавчого провадження №49453619, адже вказана роздруківка із сайту не містить жодної інформації, яка б свідчила про те, що рух даного виконавчого провадження стосується, саме виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі №755/28368/14-ц.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня відповідна копія постанови про відкриття наведеного виконавчого провадження №49453619. Тобто з наданої скарги та доданих до неї документів, судом не встановлено жодних доказів того, що з примусового виконання вказаного рішення суду взагалі було відкрито виконавче провадження, в рамках якого заявник звернувся до суду з даною скаргою та, що в межах такого виконавчого провадження державним виконавцем не вчинялись жодні, передбачені законом дії, спрямовані на виконання рішення суду.

За приписами ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, за таких обставин, оскільки заявником не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами факту наявності відкритого виконавчого провадження №49453619 та факту бездіяльності старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаки Руслана Володимировича в рамках виконавчого провадження №49453619, з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у справі №755/28368/14-ц, при цьому, за наслідком цього, судом не встановлено порушень прав чи свобод заявника з боку державного виконавця, з огляду на положення ч. 2 ст. 451 ЦПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаки Руслана Володимировича та відмовляє в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бурлаки Руслана Володимировича, заінтересована особа: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя А.В. Слободянюк