Справа № 452/1072/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

23 березня 2023 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області, про встановлення факту належності трудової книжки та наказів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 15.03.2023 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому наступних документів: трудової книжки серії НОМЕР_1 та наказів по радгоспу «Шлях до комунізму» №21 К від 08.02.1983, №102 К від 03.08.1983, № 9 К від 15.01.1988, № 79 К від 06.09.1990.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що в частині встановлення факту належності заявникові наказів по радгоспу слід відмовити у відкритті провадження з огляду на таке.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наказ це розпорядчий документ, який видає керівник підприємства, організації, установи, що діє одноосібно в межах своїх повноважень задля вирішення основних і оперативних завдань.

Отже накази по радгоспу «Шлях до комунізму»:

?№ 21 К від 08.02.1983 про прийняття на роботу ОСОБА_1 ;

?№102 К від 03.08.1983 про переведення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;

?№ 9 К від 15.01.1988 про надання чергових відпусток ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про переведення ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ;

?№ 79 К від 06.09.1990 про надання чергових відпусток ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про звільнення ОСОБА_1 ,

не є правовстановлюючими документами, що належать ОСОБА_1 , а тому цей факт не може бути встановлений на підставі пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України.

Додатково потрібно враховувати, що в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо.

Разом з цим в наказі № 9 К від 15.01.1988 про надання чергових відпусток

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про переведення ОСОБА_6 ,

ОСОБА_1 зроблені виправлення про переведення ОСОБА_1 , які належним чином не застережені.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок N 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі N 198/623/18 та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі N 556/132/18, від 13 листопада 2019 року у справі N 559/2652/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі N 401/2020/17-ц, від 24 жовтня 2019 року у справі N 523/30/17.

Отже враховуючи, що спеціальним законодавством передбачено позасудовий порядок вирішення спірних питань, правила частини другої статті 315 ЦПК України не підлягають застосуванню.

Встановити факт належності даних наказів на підтвердження тих чи інших обставин можливо винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень (Пенсійного фонду України) про відмову у призначенні пенсії, або неврахуванні певного періоду роботи.

В адміністративній справі встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Отже, зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, його належить розглянути виключно у порядку адміністративного судочинства у межах справи про оскарження рішення (дій) Пенсійного фонду України.

Аналогічні висновки містить Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суддя вважає, що слід відмовити у відкритті провадження.

Керуючись п.1 ч.1. ст. 186, ст. ст. 293, 315, ст.ст.260, 261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області, в частині встановлення факту належності заявнику наказів по радгоспу «Шлях до комунізму» № 21 К від 08.02.1983, №102 К від 03.08.1983, № 9 К від 15.01.1988, № 79 К від 06.09.1990 - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://sb.lv.court.gov.ua.

Суддя