Провадження № 22-ц/802/91/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжі М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року в адміністративній справі №140/9298/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року, адміністративний позов позивача було задоволено частково: визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо призначення ОСОБА_1 житлової субсидії терміном з травня 2020 року по квітень 2021 року в грошовій безготівковій формі, а також зобов`язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснити виплату (з урахуванням виплачених сум) житлової субсидії, призначеної ОСОБА_1 терміном з травня 2020 року по квітень 2021 року, в грошовій готівковій формі.

ОСОБА_1 зазначає, що вказаним незаконним діянням відповідача йому було завдано моральну шкоду у вигляді душевних переживань та погіршення стану його здоров`я.

Посилаючись на викладене та приписи глави 82 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відшкодування моральної шкоди закрито.

Роз`яснено, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання сторони не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Від позивача та від відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 12 січня 2023 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Оскаржуваною ухвалою судом першої інстанції закрито провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що є судове рішення, що набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тобто, підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Процесуальне законодавство містить імперативний припис, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 256 ЦПК України).

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

З матеріалів справи вбачається, що у адміністративній справі № 140/9298/20 рішенням Волинського окружного суду Волинської області від 18 листопад 2020 року частково задоволенні позовні вимоги. Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо призначення ОСОБА_1 житлової субсидії терміном з травня 2020 року по квітень 2021 року в грошовій безготівковій формі. Зобов`язано Департамент соціальної політики Луцької міської ради здійснити виплату (з урахуванням виплачених сум) житлової субсидії, призначеної ОСОБА_1 терміном з травня 2020 року по квітень 2021 року, в грошовій готівковій формі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного суду від 01 квітня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року залишено без змін. Як убачається з тексту, як рішення суду першої інстанції так і з постанови апеляційної інстанції у адміністративній справі № 140/9298/20 позивачем, крім інших позовних вимог, також заявлялась позовна вимога про стягнення моральної шкоди, якій судом першої та апеляційної інстанції надавалась відповідна правова оцінка та у задоволенні якої було відмовлено. Зокрема, відмова у задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди ґрунтувалась на тому, що у матеріалах справи відсутні докази спричинення позивачу моральної шкоди, а тому така не підлягає до задоволення, як така що не доведена.

Таким чином в межах адміністративної справи №140/9298/20 судами були розглянуті по суті позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з Департаменту соціальної політики Луцької міської ради. Ці вимоги були заявлені з тих же підстав незаконність дій відповідача стосовно виплати житлової субсидії у безготівковій, а не готівковій, формі, і стосувалися того ж предмету стягнення моральної шкоди. Адміністративна справа №140/9298/20, в частині стягнення моральної шкоди, є тотожною за складом учасників та предметом позову цивільній справі № 161/10940/22.

Таким чином, суб`єктний склад сторін у справі, предмет та підстави позовів є тотожними.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що в межах адміністративної справи позивачем не заявлялась позовна вимога: стягнення моральної шкоди, оскільки це спростовується змістом, як рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року, так і постановою Восьмого апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі № 140/9298/20.

З врахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367,369, 372,375,381,382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: