Справа № 524/687/21
Провадження №2-др/524/7/23
03.02.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого постачання холодної води, -
До суду надійшли заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з централізованого постачання холодної води.
Відповідно до яких заявники просять стягнути з позивача на їх користь витрати понесені на правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 3000 грн на користь ОСОБА_1 та 1500 грн на користь ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 20 січня 2023 року об`єднано в одне провадження заяву ОСОБА_2 (справа №524/687/21, провадження №2-др/524/8/23)та заяву ОСОБА_1 (справа №524/687/21, провадження №2-др/524/7/23) про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання холодної води.
Об`єднаній справі присвоєно №524/687/21, провадження №2-др/524/7/23.
Представник позивача надав клопотання відповідно до якого просить суд відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у стягненні з позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу, оскільки суду не надано достатніх доказів, що вказані витрати фактично понесені ними, вони є недоцільними та необов`язковими, їхній розмір є завищеним (т. 1 а.с. 158, аналогічне клопотання за змістом також подане 02.02.2023 року).
Представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Ковальчук О.М. надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяви про ухвалення додаткового рішення підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у них.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про розгляд заяв повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Справа була розглянута з ухваленням рішення по суті 10 січня 2023 року.
Відмовлено КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги з постачання холодної води.
У ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а у ч. 2 ст. 133 цього Кодексу визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Щодо стягнення витрат на правничу (правову) допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У ч. 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. (п. 43 - 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі за № 755/9215/15-ц).
У відзиві на позовну заяву відповідачами зазначалося про розмір витрат на професійну правничу допомогу, зокрема відповідач ОСОБА_2 зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу, який він поніс у зв`язку із розглядом справи становить 1500 грн., а відповідач ОСОБА_1 у свою чергу зазначила, що розмір витрат на правничу допомогу, який вона понесла у зв`язку із розглядом справи становить 3000 грн. (т. 1 а.с. 130-131, 137-138, 143-146).
До відзивів на підтвердження витрат відповідачами долучено: витяг з договору про надання правничої (правової) допомоги № 21/11-4 від 24.11.2021 року, акт від 02.05.2021 року № 1 наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 21/11-4 від 24.11.2021 року у якому зазначено, що адвокатом Ковальчук О.М. надано, а відповідачем ОСОБА_1 у свою чергу прийнято послуги з ознайомлення з матеріалами справи (клопотання та час ознайомлення), з підготовки заяви про перегляд заочного рішення та відзиву на позовну заяву, загальна вартість яких становить 3000 грн. (т. 1 а.с. 145-146); витяг з договору про надання правничої (правової) допомоги № 21/11-5 від 25.11.2021 року, акт від 02.05.2021 року № 1 наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 21/11-5 від 25.11.2021 року у якому зазначено, що адвокатом Ковальчук О.М. надано, а відповідачем ОСОБА_2 у свою чергу прийнято послуги з підготовки заяви про перегляд заочного рішення та відзиву на позовну заяву, загальна вартість яких становить 1500 грн. (т. 1 а.с. 137-138);
З вказаних документів постає, що предметом договору про надання правничої допомоги є надання адвокатом у даній цивільній справі правничої допомоги.
Сторонами зазначених договорів були чітко визначені та обумовлені між ними розміри витрат на правничу допомогу, зокрема сума гонорару та порядок її сплати.
Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п. 47, 48 також роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Ці самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була узгоджена з адвокатом вартість наданих йому у дійсності адвокатом послуг правничої допомоги, розмір та види, порядок сплати гонорару, а види послуг правничої допомоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, такими, що не містять ознак штучного походження.
Позивач не подав до суду належні і допустимі докази на підтвердження заяви щодо звільнення його від сплати відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесених ними витрат на правничу допомогу, зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також на підтвердження факту неспівмірності, надуманості (штучності), надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а також на підтвердження того, що розмір оплачених позивачем витрат на правничу допомогу суттєво впливає на майновий стан позивача, порушує право позивача на захист права власності у контексті ст. 1 Протоколу (колишнього Першого Протоколу) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд зауважує, що правнича допомога відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично була надана, що підтверджується як фактом складання заяв про перегляд заочного рішення, складання відзивів на позовну заяву та не спростовується представником позивача.
Відповідно ст. 270 ЦПК України визначено обставини і підстави для ухвалення додаткового рішення, а саме:
1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
На підставі встановлених та наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення. Необхідно стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000.00 грн. та на користь ОСОБА_2 1500, 00 грн.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 грудня 2021 року подано заяви про перегляд заочного рішення, яке ухвалено 27 травня 2021 року.
При поданні заяв, ними сплачено судовий збір у розмірі передбаченому ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» по 454 грн кожним із заявників (т. 1 а.с. 52, 67).
У відповідності до частини першої та пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
У зв`язку з тим, що рішенням суду від 10 січня 2023 року було відмовлено позивачеві у задоволенні позову та враховуючи те, що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно стягнути по 454 грн кожному у повернення сплаченого судового збору за подання заяв про перегляд заочного рішення.
Керуючись ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 137, 141, 258, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 кошти у повернення сплачених витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 454,00 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_2 кошти у повернення сплачених витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 454,00 грн.
Відповідачі: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Додаткове рішення виготовлено та підписано 03 лютого 2023 року. Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення та підписання. Додаткове рішення набирає законної сили у випадку неподання апеляційної скарги або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: