ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Євроінс Україна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Євроінс Україна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для передачі справи на розгляд іншого суду відсутні, оскільки позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який є представником малолітньої ОСОБА_4 , фактично проживають (перебувають) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 20 грудня 2022 року голови правління ОСББ Сокіл-1, а тому з урахуванням частини третьої статті 28 ЦПК України позов подано за правилами альтернативної підсудності.

Відповідач своїм правом, передбаченим положенням статті 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористався.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа.

Відповідач у встановлений законом строк не звернувся до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду, суд першої інстанції посилався на те, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, оскільки позивачами не надано документів, які підтверджують реєстрацію їх місця проживання в Соборному районі м.Дніпра, натомість зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_3 як внутрішньо переміщених осіб: м. Покров, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 м. Орджонікідзе (нині м. Покров), ДТП сталася на 279км+200м регіональної автодороги Н-23 «Кропивницький-Кривий ріг-Запоріжжя», зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 , підстав для застосування альтернативної підсудності, що визначені у статті 28 ЦПК України, судом не встановлено, а тому дійшов висновку, що дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, та на підставі норм пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України передав справу на розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині третій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Колегія суддів виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

На підтвердження свого місця перебування та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , позивачами до позовної заяви було долучено довідку з місця проживання від 20 грудня 2022 року голови правління ОСББ Сокіл-1 про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який є представником малолітньої ОСОБА_4 , фактично проживають за вказаним адресом (а.с.77).

Отож, позивачі у цій справі використали належне їм право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем перебування позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який є представником малолітньої ОСОБА_4 .

Колегія суддів приходить до висновку, що позов подано до суду за місцем перебування позивачів, що відповідає частині третій статті 28 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2023 року про передачу справи на розгляд іншого суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2023 року.

Судді: