Справа № 133/2210/22
Провадження № 22-ц/801/484/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач :Матківська М. В.
УХВАЛА

14 лютого 2023 рокуСправа № 133/2210/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2022 року за матеріалами заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 жовтня 2022 року у справі № 133/2210/22 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2022 року у цивільній справі № 133/2210/22.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з тих підстав, що скарга не оплачена судовим збором. Скаржнику надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 07 лютого 2023 року, про що свідчить відбиток штампу відділення поштового зв`язку «Козятин 1», подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому просить поновити термін для усунення недоліків апеляційної скарги у зв`язку з перебоями в постачанні електроенергії, що унеможливило отримання копії документів для додатків та відправку кореспонденції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Апеляційний суд, враховуючи складну ситуацію з постачанням електроенергії, велику кількість планових та аварійних відключень електроенергії, приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору скаржник просить звільнити його від сплати судового збору та посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Креус проти Польщі» від 19 січня 2001 року, в частині того що оплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до суду. Вказує, що він являється пенсіонером і не має жодного доходу крім соціальних виплат, що унеможливлює сплату судового збору. Зазначає, що з нього рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року стягуються аліменти на доньку ОСОБА_2 , що обтяжує його матеріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Звернувшись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, на підтвердження скрутного майнового стану ОСОБА_1 подав до суду копію рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 жовтня 2019 року, згідно якого збільшено розмір стягуваних аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі - 1200 грн. щомісячно, починаючи з 30 травня 2018 року і до повноліття дитини; копії квитанцій АТ КБ «Приватбанк» про переказ ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 5000,00 грн. у серпні 2022 року та у сумі 5000,00 грн. у січні 2023 року; довідку про доходи № 3773 8472 0864 1710 виданої Козятинським об`єднаним управлінням ПФУ у Вінницькій області, згідно якої сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2022 року по 31 січня 2023 року склала 13 328,58 грн.

Проте, такі надані відповідачем документи не є достатнім доказом на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображають у повній мірі майновий стан особи. Інших доказів, які б свідчили про його майновий стан, зокрема, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківських довідок про відсутність коштів на рахунках, інформації щодо наявності чи відсутності нерухомого майна, транспортних засобів тощо, скаржник суду не надав.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору до задоволення не підлягає, а тому він має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна скарга подається до суду, що на день подання апеляційної скарги становить 496,20 грн.

Судовий збір в сумі 496,20 грн. скаржнику ОСОБА_1 слід сплатити за такими реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0002856; код класифікації доходу бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, у разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата оскарження) по справі ______ (номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

За наведених обставин, оскільки апеляційна скарга не оплачена судовим збором, відповідно до ст. 357 ЦПК України до неї слід застосувати правила ст. 185 ЦПК України, залишивши апеляційну скаргу без руху.

ОСОБА_1 слід подати до апеляційного суду оригінал документа про сплату судового збору.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року, а саме: для сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, надавши скаржнику строк для усунення цих недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В іншому випадку апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Матківська