Справа № 190/214/23
Провадження №2/190/186/23
УХВАЛА

10 лютого 2023 року м. П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Фирса Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний Гірничо-Збагачувальний комбінат» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний Гірничо-Збагачувальний комбінат», в якому просив стягнути з відповідача 248656,22 грн. заборгованості по заробітній платі та 151732,70 грн. середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки пред`явлена з порушенням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому заявлена позивачем позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір, передбачений ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 1517,32 грн. та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору або докази про звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.177,185,186,260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний Гірничо-Збагачувальний комбінат» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні залишити без руху, зобов`язавши позивача усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання вимог ухвали десять днів з дня її отримання.

У разі не виправлення зазначених недоліків позовна заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Фирса