Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5449/22
Номер провадження2/711/201/23
РІШЕННЯ
24 лютого 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцевої О.І.
представника позивача - адвоката: Міщенка С.В.
представника відповідача за дорученням: Вельган О.В.
представника третьої особи за дорученням: Ярош С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним,-
Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі Заявки №7557 від 08.09. 2017 року щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, яка була подана на ім`я директора ЧФ ДП «СЕТАМ» Мацак Є.І. за підписом начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області А.В.Гайдар , -ДП «СЕТАМ» , як організатором прилюдних електронних торгів, було проведено електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 , як майна Боржника/Іпотекодавця ОСОБА_2 за виконавчим провадженням №54631706, до складу якого входить виконавче провадження №31435887 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м.Черкаси №2-252 від 18.04.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованості в загальній сумі 1 076 041,03), - переможцем яких стала вона - ОСОБА_1 (до укладення шлюбу,- ОСОБА_3 ), як їх учасник, що запропонувала найвищу ціну за даний лот - в розмірі 850 080 грн.
Торги відбулися на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5.
12.12.2017 року державним виконавцем за результатами вказаних торгів було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого державним нотаріусом Лук`яновою Т.І. їй було видане свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру.
Але рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 р. по справі №711/750/18 за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Державного підприємства «Сетам», третя особа: державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Лукянова Т.І. про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, оформлених актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, та скасування свідоцтва про право власності було визнано недійсним правочин, укладений за результатами прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_2 , що оформлений Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.12.2017 року, відповідно до якого переможцем стала ОСОБА_3 , та скасовано Свідоцтво про право власності від 15.12.2017 року, видане державним нотаріусом Лук`яновою Т.І., відповідно до якого ОСОБА_3 належить вищевказана квартира.
Мотивуючи зазначене рішення суду , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, посилаючись на те, що спірна квартира відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не могла бути примусово відчужена, оскільки була єдиним житлом Боржника/Іпотекодавця ОСОБА_2 і виступала , як забезпечення її зобов`язань перед ВАТ «Ерсте-банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», саме за споживчим кредитом, наданим їй в іноземній валюті, що підтверджується записом в паспорті та даними , які розміщені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна . Але, не зважаючи на це, а також не зважаючи на те, що Відповідачі були спроможні встановити дану обставину, - квартира була протиправно відчуджена Відповідачами на електронних торгах.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 03 жовтня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , УДВС ГТУЮ у Черкаській області, Генерального директора ДП «СЕТАМ» Вишньова В. М. залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкас від 22 травня 2018 року залишено без змін.
Отже вказане судове рішення з 03 жовтня 2018 року набрало законної сили і на сьогодні є чинним.
При цьому указані рішення судів першої та апеляційної інстанції у вказаній цивільній справі Верховний Суд Постановою від 18 вересня 2019 року залишив без змін .
Вважає , у зв`язку з ухваленням зазначеного вище судового рішення по цивільній справі № 711/750/18 про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Державного підприємства «Сетам», третя особа: державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Лукянова Т.І. про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, оформлених актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, та скасування свідоцтва про право власності, враховуючи підстави і мотиви, яким керувався суд під час його ухвалення - у неї на виконання договору , який був визнаний судом недійсним, на підставі ст. 216 ЦК України, виникло право на повернення сплачених нею за недійсним правочином грошових коштів в сумі 850 080 грн. з моменту набрання указаним рішенням суду законної сили, тобто з 03 жовтня 2018 року.
2. Стягнути з Державного підприємства «Система електронних торгів арештованим майном (ДП «Сетам») на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 4553грн. 93коп. за прострочення виконання зобов`язання за період з 03.10.2018р. по 08.11.2019р
В іншій частині відмовити.
Також, Придніпровським районним судом м.Черкаси було ініційовано питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки, як зазначено судом : « стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої ОСОБА_4 подавала докази і давала пояснення, не було ухвалено рішення».
Позивач зазначає, що, оскільки, вона була частково не згідна з ухваленим Придніпровським районним судом м.Черкаси рішенням у даній справі, то нею було подано на указані рішення та додаткове рішення апеляційні скарги , розглянувши які , Черкаський апеляційний суд ухвалив Постанови від 04 листопада 2021 року у справі № 711/4642/20 (які були залишені без змін Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2022 року) , якими зокрема суд апеляційної інстанції постановив:
1) Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року скасувати.
2) Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2021 року в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_4 грошових коштів, які були внесені ОСОБА_4 на оплату квартири АДРЕСА_2 з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 03 жовтня 2018 року по 11 червня 2020 року скасувати.
Також, оскільки з 04 листопада 2021 року по 18 серпня 2022 року відповідач прострочив виконання з виплати їй за Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 711/4125/20 інфляційних втрат у розмірі 81 717,98 грн. та 3 -х % річних у розмірі 40 990,87 грн. , в всього 122 708,85грн., - то зв на її користь належить також стягнути за період з 04.11.2021р. по 18.08.2022 року 28 933,92 грн. інфляційних втрат та 3-х % річних з указаної суми, а саме: інфляційні втрати у розмірі 26 029,25 грн. та 3 % річних в сумі 2 904,67 грн.
Тобто всього до стягнення з відповідача на мою користь підлягає сума 369 498грн. 64коп.
01 листопада 2022 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.
08 грудня 2022 року через канцелярію суду відповідач Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надало відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що просять відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.
13 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надав заяву про подання доказів розміру понесення судових витрат.
21 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надав відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено, що просять задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
23 січня 2023 року ухвалою суду залучено Державну казначейську службу України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
13 лютого 2023 року через систему «Електронний суд» представник третьої особи за дорученням ОСОБА_5 надав пояснення третьої особи щодо позову, в якому зазначено, що безспірне списання коштів в сумі 807576 грн. 00коп.на користь позивача це не відшкодування шкоди завданої органом державної влади, а поверненя майна (грошових коштів) з чужого незаконного володіння. Відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання повинні бути покладені на відповідача, а не на Державний бюджет України, оскільки, відповідальність (інфляційні втрати та 3% річних) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання не є шкодою. А тому, Казначейство залишає на розсуд суду питання обґрунтованості стягнення на користь позивача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми та правильності їх обрахунку з суми простроченого грошового зобов`язання 807576 грн.00коп, проте, вважають, що у разі задоволення (часткового задоволення) позовних вимог, вказані види відповідальності можуть бути стягнуті з відповідача.Крім того, казначейство вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних нарахованих на суму інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 122708,85 грн. задоволенню не підлягають.
24 лютого 2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надав докази розміру понесення судових витрат.
Адвокат Міщенко Сергій Валентинович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Зазначив, що Придніпровським районним судом м. Черкаси 27 червня 2022 року було винесено ухвалу про виправлення описки, яка набрала законної сили 13 липня 2022 року. І відразу ними було надано виконавчий лист до казначейства і 19 серпня 2022 року кошти були сплачені. Кошти були стягнуті з 11 червня по 18 серпня, але 3% річних стягнуто та нараховано не було.
Представник відповідача за дорученням Вельган Ольга Василівна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначила, що вони являються Органом державної влади і обслуговуються органами державної служби. На її думку, позивачу необхідно було негайно звертатись до казначейської служби з заявою щодо списання даних коштів, а позивач звернувся невчасно.
Представник третьої особи за дорученням ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що щодо позовної вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних покладаються на розсуд суду, а в частині 3 % річних та інфляційних, які нараховані на 122708 грн.85 коп. заперечують в повному обсязі. Повернення коштів не є відшкодуванням шкоди, а вилучення майна з незаконного володіння. Зараз діє положення 590 і виплати діляться на 3 черги, даний випадок належить до третьої черги , в першій черзі стоять виплати військовим, а в другій черзі пенсійні виплати.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 14 січня 2020 року уклала шлюб з ОСОБА_6 . Після укладення шлюбу її прізвище « ОСОБА_7 ».
Крім того, у цьому протоколі зазначено, що організатором торгів є ДП «Сетам», а продавцем відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області.
Відповідно до Акту про реалізацію предмета іпотеки від 12 грудня 2017 року, складеного державним виконавцем Вельган Оксаною Василівною за результатами вказаних торгів, 27 листопада 2017 року ДП «Сетам» проведена реалізація арештованого майна через систему електронних торгів арештованого майна. Переможцем торгів стала ОСОБА_8 .
На підставі вказаного акту, державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Лук`яновою Т. І. переможцю торгів було видане Свідоцтво про право власності на вищевказану квартиру (зареєстровано в реєстрі за № 2-2117).
Крім того, внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 ( Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 107783043).
Відповідно до платіжного доручення та квитанції від 04.12.2017 ОСОБА_3 сплачено на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції кошти в розмірі 807576 грн.
Як встановлено Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року, «Відповідно до розпорядження № 3143587, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС від 06.12.2017, грошові кошти у сумі 807 380,80 грн на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 2-252, виданого 18.04.2011 у сумі 731078,12 грн необхідно перерахувати на користь ПАТ «Фідобанк», 73 107,81 грн виконавчий збір та 2999,67 грн витрати виконавчого провадження.
За платіжним дорученням № 1736 від 11.12.2017, Головним територіальним управлінням юстиції перераховано на рахунок Головного територіального управління юстиції 2999,67 грн - витрат на проведення експертизи
Згідно з платіжним дорученням № 1744 від 11.12.2017 Головним територіальним управлінням юстиції перераховано ПАТ «Фідобанк» 731078,12 грн. боргу)».
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 03 жовтня 2018 року та постановою Верховного Суду від 18.09.2019, по справі № 711/750/18 за позовом ОСОБА_9 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», Державного підприємства «Сетам», третя особа: Державний нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Лукянова Т.І про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна , оформлених актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та скасування свідоцтва про право власності було визнано недійсним правочин, укладений за результатами прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_2 , що оформлений Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.12.2017 року, відповідно до якого переможцем стала ОСОБА_3 та скасовано Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 від 15.12.2017 року, видане державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Лукяновою Т.І., зареєстроване в реєстрі за № 2-2117, відповідно до якого ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2 та державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38760665 від 15.12.2017 року, номер запису 239665655.

08 листопада 2019 року ДП «Сетам» повернуло позивачу кошти в сумі 42504 грн.

Проте, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) у порядку реституції коштів сплачених ОСОБА_8 в розмірі 807576 грн. 00коп. за придбане майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2 , на прилюдних торгах, визнаних у подальшому недійсними/, позивачу в добровільному порядку повернуто не було.

15 червня 2021 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 77497 грн.88коп., кошти в розмірі 8854 грн.790коп. за прострочення виконання зобов`язання за період з 03 жовтня 2018 року по 08 листопада 2019 року; судовий збір в розмірі 899 грн.32 коп., а всього 90805 грн.92 коп.

17 серпня 2021 року додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси стягнуто з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_4 грошові кошти за прострочення виконання зобов`язання за період з 09 листопада 2019 року по 11 червня 2020 року: 3% річних в розмірі 1358 грн.09 коп., інфляційні втрати 1413 грн. 56 коп., судовий збір в розмірі 27 грн.35 коп., а всього 2799 грн.00коп.

Також, 17 серпня 2021 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси виправлено описку в рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2021 року, а саме, у другому абзаці резолютивної частини рішення вказати вірно: «…судовий збір в розмірі 853 грн.50коп.», замість: «…судовий збір в розмірі 899грн.32 коп…» та у другому абзаці резолютивної частини рішення вказати вірно»…а всього 86206 грн.17 коп…», замість: «…а всього 90805 грн.92 коп.».

04 листопада 2021 року постановою Черкаського апеляційного суду рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2021 року в частині

відмови у стягненні на користь ОСОБА_4 грошових коштів, які були внесені ОСОБА_4 на оплату квартири АДРЕСА_2 з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 03 жовтня 2018 року по 11 червня 2020 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 807576 грн., які були внесені ОСОБА_4 на оплату квартири АДРЕСА_2 ; за період з 03 жовтня 2018 року по 11 червня 2020 року: інфляційні втрати у розмірі 81717,98 грн. та 3 % річних у розмірі 40990,87 грн., а всього 930284,85 грн. В решті рішення залишено без змін.

Також, 04 листопада 2021 року постановою Черкаського апеляційного суду додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2021 року скасовано.

04 квітня 2022 року постановою Верховного Суду постанову Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року залишено без змін.

Як вбачається з Меморіального ордеру № 1 від 15 серпня 2022 року - 15 серпня 2022 року ЦМРУ Міністерства юстиції (м. Київ) сплатило ОСОБА_1 930284 грн. 85 коп. Призначення платежу: 3601010; 2800; Безспірне списання грошових коштів 807576,00; інфляційних витрат 81717,98; 3% річних 40990,87 згідно в/л Придніпровського районного суду м Черкаси по справі № 711/4125/20 від 01.12.2021. Відповідно до переліку транзакцій для документа № 024 кошти в розмірі 930284 грн.85 коп. були перераховані 19 серпня 2022 року.

Даний факт, також, підтверджується Випискою з рахунку «Ощадбанк».

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено п. 8 розд. X Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Отже, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок).

Правила ст. 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину.

Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (ст. 655 ЦК України). Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт, а продавцем за таким договором може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів.

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією, яка проводить прилюдні торги.

У випадку, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом державної виконавчої служби договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу державної виконавчої служби, то стороною такого договору, а відтак, і продавцем є державна виконавча служба. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 та у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 165/711/16-ц (провадження № 61-31591св18).

Тому для правильного вирішення спору необхідно визначити, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були сплачені грошові кошти за придбання майна на електронних торгах, організатором яких було ДП «Сетам», на підставі Порядку реалізації арештованого майна.

Відповідно до абз. 17, 18 п. 1 Порядку реалізації арештованого майна, організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) суб`єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі- Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Організація електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) - вчинення Організатором заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 299710 від 27.11.2017 визначено, що організатором зазначених торгів є ДП «Сетам», продавцем Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області.

Згідно з інформацією, яка розміщена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 245-252), а також згідно із п. 1 та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», ліквідовано, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1 до цієї постанови, серед яких Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області, та утворено, як юридичні особи публічного права, міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.

Територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції.

При цьому, міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, і зокрема: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Головного територіального управління юстиції у Київській області, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Правонаступником ліквідованого Управління державноївиконавчої службиГоловного територіальногоуправління юстиціїу Черкаськійобласті є Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Частиною 1 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Також, як вбачається із Протоколу № 299710 проведення електронних торгів, продавцем вказано Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області, зазначено код отримувача (ЄДРПОУ) та рахунок Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, правонаступником якого є відповідно Центральне Міжрегіональне управління Міністерства .

В судовому засіданні встановлено, що у справі № 711/750/18 про визнання недійсними результатів прилюдних торгів від 27.11.2017 з реалізації нерухомого майна, оформлених Актом державного виконавця від 12.12.2017 про реалізацію предмета іпотеки та скасування свідоцтва про право власності належним відповідачем визначено саме Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області, хоча судом було встановлено, що безпосередньою реалізацією та оформленням результатів торгів займався відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 сплатила за придбаний лот кошти у розмірі 807576 грн саме на рахунок Головного територіального управління юстиції у Черкаській області і саме останнім здійснені дії щодо їх розподілу 11 грудня 2017 року за призначенням: 731078,12 грн перераховано ПАТ «Фідобанк», 2999,69 грн Головному територіальному управлінню юстиції за проведення експертизи та 73107,81 грн УК м. Черкаси/Черкаси/22070000 виконавчий збір.

Враховуючи юридичний статус продавця, належними відповідачем по даній справі є саме Центральне Міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Даний факт , також, був встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 червня 2021 року та постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року по справі № 711/4624/20.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року, також, встановлено, що: « державна виконавча служба, яка виступала від свого імені як продавець, то саме на неї покладається обов`язок повернути позивачу оплачену загальну вартість придбаного на прилюдних торгах майна в сумі 807576 грн, незалежно від того, як ці кошти в подальшому були розподілені».

Тому, на думку суду, саме Центральне Міжрегіональне управлінняе Міністерства юстиції (м. Київ) є належним відповідачем по даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/18 , від 02 червня 2021 року у справі № 552/5052/20, від 14 липня 2021 року у справі № 161/2823/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

За змістом ст. ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

У матеріальному законі (ч. 2 ст. 625 ЦК України) визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання в нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/ суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що у даному випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби, який цього не заперечував, й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє виконавчу службу статусу продавця у спірних правовідносинах, дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину та у разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції, а тому з виконавчої служби на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, сплачені нею за придбане майно. Разом з тим, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції щодо відмови у позові про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, апеляційний суд виходив з того, що стаття 625 ЦК України застосовується виключно у разі порушення грошового зобов`язання. Однак суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання. У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Таким чином, апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази, що свідчить про порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи в частині вирішення вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України.

В постанові Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 489/7680/18 (провадження № 61-15397св19) зазначено, що встановивши, що, реалізовуючи квартиру на електронних торгах, виконавча служба самостійно виступала від свого імені як продавець і такі електронні торги визнані недійсними за рішенням суду, суди обґрунтовано виходили з того, що сплачена сума коштів за недійсним правочином підлягає стягненню на користь позивача саме з відділу державної виконавчої служби. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Оскільки між відділом державної виконавчої служби та позивачем виникло грошове зобов`язання з повернення сплаченої суми коштів за результатами придбання квартири на електронних торгах, суди дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з виконавчої служби 3 % річних та інфляційних втрат за порушення зобов`язань.

В постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 552/5052/20 (провадження № 61-3585св21) вказано, що оскільки з набранням законної сили судовим рішенням про визнання торгів недійсними у відповідачів як продавців виник обов`язок повернути грошові кошти, отримані від покупця. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення інфляційних втрат за період з дня наступного за днем проведення торгів по день перерахування частини коштів, проте такі вимоги підлягають задоволенню частково, тільки за період з дня набрання чинності судовим рішення про визнання торгів недійсними і до дня звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що за період з 03 жовтня 2018 року по 11 червня 2020 року Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року по справі № 711/4125/20 було сплачено на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 81717 грн.98 коп. та 3% річних у розмірі 40990 грн. 87 коп, з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції необхідно також стягнути інфляційні втрати в розмірі 287633 грн. 40 коп. та 3% річних в розмірі 52931 грн. 32 коп. за решту часу простроченя виконання зобов`язання щодо повернення коштів в сумі 807576 грн. (з 12 червня 2020 року по 18 серпня 2022 року).

Також, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) прострочило виконання з виплати позивачу за Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року по справі № 711/4125/20 інфляційних втрат у розмірі 81717 грн. 98 коп. та 3% річних у розмірі 40990 грн. 87 коп., а всього 122708 грн. 85 коп., з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції необхідно також стягнути за період з 04 листопада 2021 року по 18 серпня 2022 року 28933 грн. 92 коп. інфляційних втрат та 3% річних з даної суми, а саме, інфляційні втрати в розмірі 26029 грн. 25 коп. та 3% річних в розмірі 2904 грн. 67 коп.

Суд приймає наданий стороною позивача розрахунок інфляційних втрат на суму боргу 122708 грн. 85 коп. за період з 04 листопада 2021 року по 18 серпня 2022 року; розрахунок 3% річних по несплаті 122708 грн.85 коп.; розрахунок інфляційних втрат на заборгованість у сумі 807576 грн.00коп. за період з 12 червня 2020 року по 18 серпня 2022 року; розрахунок 3% річних по несплаті 807576 грн. 00коп. за період з 12 червня 2020 року по 18 серпня 2022 року.

Крім того, Центральним Міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) не спростовувалися надані позивачем розрахунки та не надавалися власні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3694 грн. 99 коп. (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 26.10.2022).

А тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3694 грн. 99коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України про стягнення коштів, в зв`язку з визнанням правочину недійсним задоволити.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання зобов`язання щодо повернення коштів в сумі 807576 грн.00коп., за період з 11 червня 2020 року по 18 серпня 2022 року: 3% - річних в сумі 52931,32 грн. та індекс інфляції в сумі 287633 грн.40коп., а всього в сумі 340564 грн. 72 коп.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання зобов`язання щодо виплати ОСОБА_1 за судовим рішенням Постановою Черкаського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 711/4125/20 інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 122708 грн.85 коп. інфляційні втрати у розмірі 26029грн.25 коп. та 3% річних в сумі 2904 грн.67 коп., а всього 28933 грн.92коп.

Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3694 грн. 99 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 березня 2023 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб