ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 628/626/21 Номер провадження 22-ц/814/1092/23Головуючий у 1-й інстанції Невеніцин Є.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Дорош А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування ,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року представник позивача звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що мати позивачки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її спадкоємицею є її дочка позивач у справі.

За період з 01.09.2014 року по 30.04.2019 рік ОСОБА_2 нараховано пенсію у розмірі 121777,06 грн., але зазначена виплата не була виплачена ОСОБА_2 та увійшла до складу спадщини.

Приватним нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 55990,13 грн за період часу з 11.10.2017 року по 30.04.2019 рік.

Відповідач не повідомив нотаріуса про розмір нарахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 11.10.2017 рік та з цих підстав приватний нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.07.2021 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недотриману пенсію після померлої матері.

За таких обставин порушені права ОСОБА_1 на отримання в повному обсязі спадщини після смерті матері за період з 01.09.2014 року по 14.12.2017 року.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме пенсію, яка була призначена, нарахована та належала її матері, але не була нею одержана за життя за період з 01.09.2014 року до 14.12.2017 року в сумі 71913,77 грн; стягнути з відповідача грошові кошти нарахованої та недоотриманої пенсії за період з 01.09.2014 року по14.12.2017 року у сумі 71913,77 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягненнягрошових коштів в порядку спадкування задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме пенсію, яка була призначена та нарахована ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею одержана за життя, за період з 01.09.2014 року по 10 жовтня 2017 року у сумі 65786 грн 93 коп.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 набуті нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти нарахованої та недоотриманої пенсії за період з 01.09.2014 року по 14.12.2017 року в сумі 71913,77 коп.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення оскаржив представник відповідач, подавши апеляційну скаргу на вказане рішення.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення щодо задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У апеляційній скарзі наведено доводи щодо незгоди з висновками місцевого суду, зазначено, що позивачем не доведено право на недоотриману у зв`язку зі смертю матері пенсію, оскільки не доведено, що позивач проживала разом з матір`ю на день смерті останньої.

Вказує, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на недоплачену її матері пенсію у розмірі 49863,29 , що відповідає вимогам ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягє залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області №1979, спадкоємицею майна померлої ОСОБА_2 є її донька ОСОБА_1 .

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1510/04.12-20 від 18.02.2020 року сума пенсії, яка нарахована ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 30.04.2019 рік складає 121777,06 грн.

Постановою приватного нотаріуса Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області від 09.07.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після померлої матері, оскільки на запит нотаріуса повідомлено, що сума пенсії не отримана своєчасно, за період з 01.09.2014 року по 11.10.2017 року виплаті не підлягає.

Встановлено, що розмір недоотриманої пенсії згідно ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 11.10.2017 року по 30.04.2019 рік становить 55990,13 грн.

15.12.2020 року представник позивача звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера. Згідно копії талону про разове доручення №91/7 позивачу виплачено пенсію у сумі 49863,29 грн.

Встановивши вказані обставини, та керуючись положеннями ст..ст. 1216, 1218ЦК України, а також нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. При цьому вірно вказано, що у даному випадку норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З наведених норм матеріального права слідує, що ухвалюючи рішення в частині позовних вимог щодо стягнення на користь позивача 71913,77 грн., суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про їх задоволення.

Обмеження у три роки на виплату нарахованої пенсії за минулий час, що передбачені частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовують тільки за наявності вини пенсіонера у несвоєчасному отриманні пенсії.

В ході розгляду справи обставин, що могли б доводити вину матері позивачки у несвоєчасному отриманні пенсії встановлено не було.

Відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, тому не має правових підстав для застосування обмежень передбачених частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не має права на недоотриману частину пенсії її матері, оскільки не доведено, що вона проживала разом з матір`ю на день її смерті не заслуговують на увагу суду, з огляду на положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19) наведено правовий висновок, згідно якого вказано, що аналіз норм частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України, ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії.

Судом встановлено, що розмір нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 за життя пенсії за період з з 01.09.2014 року по 30.04.2019 рік складає 121777,06 грн.

Позивач в установлений законом строк вступила у спадщину після смерті ОСОБА_2 як спадкоємиця за законом першої черги.

Отже, ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України в тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про надання інформації щодо нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Сама по собі видача спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому зазначено менший розмір недоотриманої спадкодавцем пенсії, ніж передбачений законом, не є підставою для відмови спадкоємцю в задоволенні позову з підстав неоскарження спадкоємцем цього свідоцтва, адже, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набула право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але не отриману нею пенсію, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України вона має право на її отримання.

Інші наведені в апеляційній скарзі Головного Пенсійного фонду України у Харківській області доводи є тотожними доводам, висловленим відповідачем у відзиві на позовну заяву, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

А.І. Дорош