Єдиний унікальний номер 448/527/23
Провадження № 2-о/448/24/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

24.03.2023 м. Мостиська

Суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

1. 22 березня 2023 ОСОБА_1 тзвернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України: у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

2. Як вказано в ч.3 ст.294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

3. Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

5. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

6. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

7. В ч.1 ст.318 ЦПК України зазначено, що в заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

8. Окрім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

9. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини у місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, заявник посилається на те, що проведення реєстрації факту народження в даній ситуації у відповідності з українським законодавством органами реєстрації цивільного стану без судового рішення є неможливим, а тому підставою для проведення такої реєстрації народження дитини та отримання відповідного свідоцтва є рішення суду про встановлення факту народження.

10. Суд звертає увагу, що згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

11. Згідно п. 14 Глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

12. Отже, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до вищезазначеного закону є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

13. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

14. 07 травня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» №2217-IX від 21.04.2022 року, на підставі якого ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладена в наступній редакції: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

15. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту народження дитини заявник посилається на копію свідоцтва про народження дитини, яке було видано органом РАЦС на тимчасово окупованій території.

16. Вказаний документ у відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визнається дійсним в Україні, а отже створює права і обов`язки.

17. Тому заявник може звернутись до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану, додавши відповідні докази, видані на тимчасово окупованій території, та зареєструвати факт народження дитини у встановленому законом порядку.

18. З огляду на викладене, звернення до суду з даною заявою є передчасним, оскільки законом визначено позасудовий порядок встановлення факту, про який просить заявник.

19. Варто зазначити, що суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. При цьому, відмова компетентного органу провести державну реєстрацію народження особи може бути оскаржена в адміністративному порядку.

20. Із змісту поданої заяви встановлено, що заявник зазначив заінтересовану особу: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, при цьому не долучив до матеріалів справи доказів, які свідчили б про заінтересованість останньої в даній заяві, зокрема і доказів відмови органу здійснити реєстрацію народження дитини.

21. Крім того, поряд із встановлення факту народження дитини, заявник просить вказати, що батько дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України. Оскільки встановлення факту народження, про який просить заявник, стосується малолітньої дитини, тому заінтересованими особами у справі є її батьки. Проте, всупереч наведеному, заявник не залучив до участі в справі матір малолітньої дитини із зазначенням її місця проживання (перебування), засобів зв`язку.

22. Також, Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова, а відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова.

23. Згідно ч.ч.1, 3 ст.14 вказаного Закону судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

24. Згідно з ч.1 ст.9 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

25. Із змісту долучених до заяви додатків, встановлено, що заявник долучив копії документів на підтвердження своїх вимог, які викладені іноземною мовою без їх належно завіреного перекладу на українську мову.

26. Виходячи з наведеного, з метою безпосереднього дослідження судом матеріалів справи, заявнику необхідно надати додатки до заяви з належно завіреним їх офіційним перекладом українською мовою.

27. За наведених обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної заяви у її первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи, тому приходжу до переконання, що заява підлягає залишенню без руху.

28. В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

29. Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

30. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух, оскільки в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

31. А тому, встановлення цивільним процесуальним законодавством вимог до позовної заяви і залишення поданого позивачем позову до суду без руху, у зв`язку із його невідповідністю вимогам, передбачених законом, ґрунтується на нормах закону і слугує меті здійснення правосуддя, що в цілому не являється обмеженням доступу заявника до суду.

32. У зв`язку із наведеним, враховуючи, що заява подана без додержання вказаних вище вимог, її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261, 293, 317, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

2. Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

3. Роз`яснити, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає зазначені вище вимоги, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

4. Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається йому.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду підписана 24.03.2023.

Суддя Світлана ГІРЯК