Провадження № 2/127/2776/22
УХВАЛА

30 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,

за участі: представника позивача адвоката Якименка О.О.,

представника відповідача адвоката Шикунової А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2022 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

21.11.2022 представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Шикуновою А.О. подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом виділення ОСОБА_2 у власність трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 92,3 кв.м, житловою площею 54,0 кв.м., та виділення у власність ОСОБА_1 однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 46,1 кв.м, житловою площею 19,1 кв.м, і нежитлового приміщення комори АДРЕСА_3 .

05.12.2022 представником ОСОБА_2 - адвокатом Шикуновою А.О. додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3700,00 грн, а також звіт про оцінку майна №АА00-221119-001 від 19.11.2022, та звіт про оцінку майна №АЕ00-221119-005 від 19.11.2022.

У підготовче засідання з`явилися представник позивача адвокат Якименко О.О. та представник відповідача адвокат Шикунова А.О.

Представник відповідача адвокат Шикунова А.О. просила прийняти зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом.

Представник позивача адвокат Якименко О.О. зауважив, що зустрічний позов не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, зокрема щодо визначення дійсної вартості спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Однак, заявлений зустрічний позов не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення його без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Крім того, пунктом дев`ятим цієї ж статті визначено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

В той же час, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

За ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Крім того, у ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем за зустрічним позовом зазначено ціну позову у розмірі 370 000,00 грн, яку було визначено беручи до уваги звіт про оцінку майна №АА00-221119-001 від 19.11.2022 та звіт про оцінку майна №АЕ00-221119-005 від 19.11.2022.

Однак слід звернути увагу, що об`єктом оцінки проведеного звіту про оцінку майна №АА00-221119-001 від 19.11.2022 є квартира загальною площею 64,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що не є предметом спору згідно вимог заявлених у зустрічній позовній заяві. Відтак вказаний звіт не може бути прийнятий судом як належний доказ в підтвердження реальної вартості спірного майна.

Окрім того, до зустрічної позовної заяви не додано жодних доказів щодо дійсної вартості трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 92,3 кв.м, житловою площею 54,0 кв.м., на момент пред`явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405,00 грн).

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум працездатних осіб встановлено у розмірі 2481 гривня.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження реальної вартості майна на момент пред`явлення позову, то суд позбавлений можливості зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, позивачу слід надати докази на підтвердження реальної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову та виходячи з цього сплатити судовий збір згідно з вимогами наведеного законодавства України, а у випадку, якщо на момент пред`явлення позову встановити точну ціну позову неможливо, судовий збір попередньо визначається судом у сумі 12405,00 грн, що відповідає 5 розмірам прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. При цьому, позивачу слід враховувати попередньо сплачений судовий збір у розмірі 3700,00 грн згідно квитанції №0.0..1 від 05.12.2022 (АТ КБ «ПриватБанк»).

Крім того, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 194, 197, 198, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху та надати позивачу п`ять днів з дня отримання повного тексту ухвали суду для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Підготовче засідання відкласти, про дату наступногог повідомити учасників справи.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 03 лютого 2023 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна