Справа № 214/8289/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із жовтня 2013 року по листопад 2020 року у розмірі 41121 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 9727 грн. 34 коп. та 3% річних у розмірі 3472 грн. 09 коп., а всього стягнути 54320 грн. 63 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, у тому числі до квартири АДРЕСА_1 . Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами як споживачами послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у них за період з 01.10.2013 року по 01.11.2020 року виникла заборгованість у розмірі 41121 грн. 20 коп., яку останні у добровільному порядку не погашають. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути нараховані інфляційні втрати у розмірі 9727 грн. 34 коп. та 3% річних у розмірі 3472 грн. 09 коп., а всього просить стягнути 54320 грн. 63 коп.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» були задоволені, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із жовтня 2013 року по листопад 2020 року у розмірі 41121 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 9727 грн. 34 коп. та 3% річних у розмірі 3472 грн. 09 коп., а всього стягнути 54320 грн. 63 коп., а також ухвалено стягнути сплачений судовий збір з кожного відповідача окремо по 1051 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2022 року зазначене вище заочне рішення суду від 17.03.2021 року було скасоване, а справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, а в разі неявки відповідачів - ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності його довірителя, а також застосувати до виниклих правовідносин строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , а відтак є споживачами комунальних послуг, які надає АТ «Криворізька теплоцентраль» (а.с.5,16,17).

Згідно інформації про нарахування по рокам та виписки з особового рахунку, відповідачам у період із жовтня 2013 року по листопад 2020 року позивачем надавались послуги опалення, але останні їх вартість своєчасно та в повному обсязі не сплачували, внаслідок чого за вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 41121 грн. 20 коп. (а.с.6,7).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (зі змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з наступними змінами і доповненнями, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Згідно п. 7 зазначених Правил, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів.

Так, судом із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що за період часу із жовтня 2013 року по листопад 2020 року заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги склала 41121 грн. 20 коп. (а.с.6,7).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Між тим, у відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, представник відповідача до винесення рішення у справі заявив про застосування до виниклих правовідносин позовної давності, перебіг якої стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку із внесення щомісячної плати і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судовий захист на стягнення грошових коштів за оплату житлово-комунальних послуг може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Саме до цього зводиться правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 21.01.2015 року у справі №6-214цс14 та Верховного Суду у справі №16-13753св18 у постанові від 23.05.2018 року.

Так, у червні 2017 року представник позивача звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги, за результатами розгляду якої 26.06.2017 року було видано судовий наказ та який ухвалою від 11.08.2017 року було скасовано.

Таким чином, враховуючи, що із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду у червні 2017 року, а період за який позивач просить стягнути нараховану заборгованість у даній справі становить з 01.10.2013 року по 01.11.2020 року, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу позовної давності щодо щомісячних платежів із жовтня 2013 року по червень 2014 року, а відтак у стягненні з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за цей період слід відмовити.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не пропущено позовну давність щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за щомісячними платежами за надані послуги за період із червня 2014 року, а відтак з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із червня 2014 року по листопад 2020 року у розмірі 39412 грн. 86 коп.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачами є грошовим зобов`язанням, позаяк відповідачі мають зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги з централізованого опалення, а позивач має право вимагати від відповідачів відповідної оплати за надані послуги, однак, у зв`язку із несплатою належним чином відповідачами за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України та з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню згідно наданих позивачем розрахунків, з якими погоджується суд, інфляційні збитки у розмірі 7127 грн. 85 коп. та 3% річних у розмірі 3129 грн. 29 коп. (а.с.8,8 зі зворот.боку) за період прострочення виконання зобов`язань в межах строку позовної давності, тобто за період із червня 2014 року по листопад 2020 року.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Разом з тим, суд зазначає, що не приймає до уваги твердження представника відповідача про неотримання відповідачами послуг з централізованого опалення через встановлення автономного опалення на підтвердження чого він посилається на наступні документи, які містяться в матеріалах справи та які були досліджені судом:

- лист заступника начальника управління житлово-комунального господарства виконкому міськради Безатосова М. від 02.12.2005 року щодо погодження відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири, в якій зареєстровані відповідачі, при умові влаштування альтернативного джерела опалення (а.с.39);

- акт від 18.11.2010 року, складений за участі відповідача та представника КПТМ «Криворіжтепломережа», згідно з яким підтверджено видимий розрив на гарячому водопостачанні на кухні та санвузлі (а.с.40);

- акт №2 від 02.03.2012 року, складений представником КПТС по АДРЕСА_1 , згідно якого при обстеженні приміщення встановлено, що є видимий розрив на системі центрального опалення, гарячого водопостачання, стояки ізольовані, система гарячого водопостачання демонтована, пакет документів в наявності, в приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 21.09.2010 року, пропонується зняти навантаження (а.с.41).

Так, питання відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання в спірний період регулювалось Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (Правила).

Відповідно до п.п. 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно п. 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

Відповідно до п. 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (квартири) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.

Відповідно до п. 2.3 Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.

Відповідно до п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

Відповідно до п. 2.5 Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.

Відповідно до п.2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Відповідно до п. 2.7 Порядку після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Таким чином, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженим органами, а відтак, на час виникнення спірних правовідносин, відключення споживачів від мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади і з дотримання споживачем процедури визначеної Порядком. Однак, відповідачами не було надано доказів на підтвердження дотримання встановленого порядку для відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, зокрема, матеріали справи не містять доказів звернення відповідачів з відповідною заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання перш за все до комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, не містять відповідної проектної документації, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачами не було виконано чіткий порядок дій встановлений законодавством України для відключення від мереж централізованого опалення та погоджень їх результатів з уповноваженими органами.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1922 грн. 04 коп. в рівних частках, тобто по 961 грн. 02 коп. з кожного відповідача окремо (а.с.1,13).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256-257, 264, 267, 509, 525, 526, 625, 714, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 9Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.19 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період із червня 2014 року по листопад 2020 року у розмірі 39412 грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 7127 грн. 85 коп. та 3% річних у розмірі 3129 грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) кожного окремо по 961 грн.02 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.