Ухвала

01 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 127/12209/22

провадження № 61-964 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року про повернення позовної заяви та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Злагода» про встановлення юридичних фактів, визнання недійсними організаційно-розпорядчих актів юридичної особи та скасування протоколу загальних зборів,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною таповернуто заявнику на підставі частини третьої 185 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, 14 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, який просив поновити, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав 31 жовтня 2022 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року цю причину пропуску строку визнано неповажною, оскільки викладені заявником обставини щодо дати отримання копії судового рішення спростовувались копією доданого до апеляційної скарги конверту, з якого неможливо встановити які саме документи направлялись на адресу заявника у цьому конверті, враховуючи що ОСОБА_1 є учасником інших справ. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву, в якій причиною пропуску строку на апеляційне оскарження вказав те, що за допомогою штрихкода ідентифікатора на копії конверта відслідковується рух відправлення через засоби поштового зв`язку і факт вручення оскаржуваної ухвали 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 . Дії суду першої інстанції щодо недолучення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказують на неналежне оформлення справи та є недоліком суду, а не апелянта.

Оскільки наведені заявником обставини не свідчили про поважність причин пропуску процесуального строку, суд апеляційної інстанції визнав їх неповажними.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

До Верховного Суду 16 січня 2023 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення після закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просить їх скасувати та передати справу для продовження розгляду.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали суду апеляційної інстанції було отримано поштою 19 грудня 2022 року. З огляду на те, що заявник отримав оскаржувану ухвалу саме 16 грудня 2022 року, що вбачається із трекінгу поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» № 655, клопотання підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Щодо оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, право на касаційне оскарження ухвал суду виникає лише після його перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року не переглядалася в апеляційному порядку, вона не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року у цій справі слід відмовити.

Щодо оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до положень частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (пункт 2 частини другої статті 354 ЦПК України).

Встановивши, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 14 листопада 2022 року, апеляційний суд дійшов вірного висновку про пропуск строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що єдиною умовою поновлення пропущеного процесуального строку, в тому числі і строку на апеляційне оскарження, є визнання причин пропуску такого строку поважними. При цьому, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Визнаючи неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції належно обгрунтував свої висновки, вказавши, що оскаржувана ухвала була постановлена12 липня 2022 року за відсутності сторін у справі, надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень цього ж дня та оприлюднена в реєстрі 14 липня 2022 року. ОСОБА_1 протягом тривалого періоду часу був та є учасником різних цивільних справ, тобто достовірно обізнаний з процесуальними правами та обов`язками учасника справи, зокрема - отримання інформації щодо стану судової справи, стадії її розгляду, щодо ухвалених у справі судових рішень, отримання їх копій, тощо.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поновлення процесуального строку за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається із інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень по справі № 127/12209/22, ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про наявність цього судового спору, оскільки є позивачем у цій справі, однак своєю процесуальною поведінкою не демонстрував готовність до розгляду справи в розумні строки, подавши апеляційну скаргу після спливу 4 місяців після оприлюднення ухвали суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є загальнодоступним та безкоштовним.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження правильно врахував, що ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги. Наслідки такої процесуальної поведінки були передбачуваними для ОСОБА_1 .

Встановивши, що ОСОБА_1 тривалий час не цікавився станом розгляду справи, хоча не був позбавлений такої можливості, не звертався до суду з заявою про отримання копії оскаржуваної ухвали або ознайомлення з матеріалами справи,апеляційний суд застосувавши правильно положення статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявник не навів поважних причин пропуску строку та не надав доказів про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі заявника, причин, які б зумовили поважність пропуску строку, встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не дослідив причин пропуску строку на апеляційне оскарження та відповідні докази, які було надано, є безпідставними та спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення, яке містить висновки по суті розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи касаційної скарги про позбавлення права на судовий захист є безпідставні.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо таке обтяження не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Доводи касаційної скарги щодо відмови заявнику у праві звернення до суду за захистом колегія суддів відхиляє, оскільки повернення позовної заяви згідно із положеннями частини сьомої статті 185 ЦПК України не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Інші доводи касаційної скарги по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 3 частини першої, частиною другою статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2022 року про повернення позовної заяви та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Злагода» про встановлення юридичних фактів, визнання недійсними організаційно-розпорядчих актів юридичної особи та скасування протоколу загальних зборів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара