Апеляційне провадження №22-ц/824/179/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27 грудня 2019 року в м. Києві відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Audi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок порушення правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

Згідно висновку експерта від 31.03.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 13.12.2021 становить 421 856,24 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.». Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) визначена полісом обов`язкового страхування за шкоду, завдану майну, становить 100 000,00 грн. З вирахуванням франшизи страховиком сплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 99 000,00 грн.

З вирахуванням розміру страхового відшкодування, яке здійснив страховик, залишається до відшкодування сума - 322 856,24 грн., яку зобов`язаний сплатити відповідач.

На підставі наведеного, з урахуванням уточнення вимог просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 322 856,24 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 500,00 грн., судовий збір у розмірі 3 648,00 грн., витрати за проведення оцінки шкоди автомобілю у розмірі 3 000,00 грн. та витрати на проведення додаткової експертизи у розмірі 1 015,20 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 75 760, 14 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн., судовий збір у розмірі 757, 60 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 1 015, 20 грн., в іншій частині позовних вимог та судових витрат - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким із врахуванням збільшених позовних вимог позов задовольнити в повному обсязі.

09.12.2022 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

26.01.2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника О.В. надійшло клопотання про перенесення судового засідання. В обґрунтування клопотання заявник зазначав про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку з перебуванням поза межами регіону та наявністю засідань в інших справах, які відбулися 25.01.2023 року.

За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів зазначає, що жодних належних доказів ні щодо наявності інших судових засідань, ні щодо місця їх проведення, ні щодо участі адвоката Мельника О.В. в них, до матеріалів справи представлено не було. При цьому сам адвокат зазначає свою адресу місцезнаходження: м. Київ, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, що не передбачає необхідності в тривалому часі для прибуття до Київського апеляційного суду з вказаної адреси. З огляду не вищевказане, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2020 по справі № 755/643/20 ОСОБА_2 визнано винним у ДТП, яка сталася 27.12.2019. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_2 27 грудня 2019 року о 13 години 10 хвилин в м. Києві по вул. Лугова на майданчику ТРЦ «Караван», керуючи автомобілем марки «Audi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок порушення п. 2.3б, 10.11 Правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вищезазначений автомобіль марки «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на день ДТП перебував у приватній власності позивача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно наданого позивачем Звіту № 16974, що складений 11 лютого 2020 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 343277,94 грн.

Не погоджуючись із розміром оціненої матеріальної шкоди, представник відповідача подав клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

За вказаним клопотанням ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання щодо вартості автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , до моменту його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, вартості авто після дорожньо-транспортної пригоди (вартість залишків), розміру заподіяного власнику автомобіля матеріального збитку станом на день проведення експертизи?

Проведення експертизи було доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

07 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про постановлення додаткової ухвали щодо ухвали про призначення судової автотоварознавчої експертизи від 11.03.2021, в резолютивній частині якої заявник просив вказати наступні додаткові дані щодо питань, поставлених на вирішення експертів:

- якою була вартість автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , до моменту його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді станом на 27 грудня 2020 року;

- яка вартість автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , після дорожньо-транспортної пригоди станом на 27 грудня 2020 року;

- яка вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , станом на 27 грудня 2020 року?

За клопотанням представника позивача 08.04.2021 судом постановлено відповідну додаткову ухвалу.

За результатами проведення експертизи експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Струк І.А., 03.08.2021 складено висновок № СЕ-19-21/11168-АВ, відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , до моменту його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді станом на 27 грудня 2020 року складала 544 322,60; ринкова вартість автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , належного ОСОБА_1 , після дорожньо-транспортної пригоди станом на 27 грудня 2020 року складала 247 096,10 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , станом на 27 грудня 2020 року складала 297 226,50 грн.

13 грудня 2021 року представником позивача заявлено клопотання про призначення по справі додаткової автотоварознавчої судової експертизи з тих підстав, що під час проведення попередньої автотоварознавчої судової експертизи ним було помилково вказано дату оцінки автомобіля 27 грудня 2020 року, у той час як транспортний засіб було пошкоджено 27 грудня 2019 року. У своєму клопотанні представник позивача просив на вирішення експерта поставити питання щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , станом на 13 грудня 2021 року, внаслідок ДТП, що сталася 27.12.2019 за участю автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 ?

За клопотанням представника позивача 13.12.2021 судом призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої було поставлене питання: «Яка вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , станом на 13 грудня 2021 року, внаслідок ДТП, що сталася 27.12.2019 за участю автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 ?».

Проведення експертизи було доручене експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

За результатами проведення додаткової експертизи експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Струк І.А., 31.03.2022 складено висновок № СЕ-19-21/41897-АВ, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlander», д.н.з НОМЕР_2 , станом на 13 грудня 2021 року складала 421 856,24 грн.

У мотивувальній частині зазначеного висновку роз`яснено, що ринкова вартість зазначеного автомобіля в технічному стані до ДТП станом на 13.12.2021 складала 421 856,24 грн. Вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля після ДТП становить 491514,00 грн. У зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищує вартість автомобіля до ДТП, експертом визначено розмір матеріальних збитків виходячи саме з ринкової вартості вказаного автомобіля до ДТП, оскільки ремонт такого транспортного засобу є економічно недоцільним.

З вищезазначеного вбачається, що різниця між ринковою вартістю до пошкодження автомобіля та після становить 174 760,14 грн.

За полісом АО № 322463 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, керуючи яким відповідач вчинив правопорушення, була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.». З матеріалів справи встановлено, що з вирахуванням франшизи страховим сплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 99 000,00 грн.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із доведеності завданої відповідачем шкоди, яка з відрахуванням страхової виплати та вартості автомобіля після ДТП, складає 75 760, 14 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно ст.. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суть позовних вимог позивача полягає в тому, що вона вимагає відшкодування спричиненої їй внаслідок ДТП шкоди, тобто в даному випадку позивач обрала спосіб відновлення своїх прав шляхом відшкодування шкоди та стягнення такого відшкодування з відповідача.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Такі правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.

З матеріалів справи вбачається, що страхова компанія позивача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відшкодувала їй 99 000 грн.. Таким чином, з урахуванням вищевказаних правових норм, різниця між сумою страхового відшкодування та завданою шкодою має бути відшкодована завдавачем шкоди. За таких умов, основною обставиною, яка підлягає встановленню в рамках даної справи є саме визначення розміру такої шкоди.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Саме для встановлення розміру спричиненої шкоди, яка підлягає відшкодуванню, судом в рамках даної справи призначалася відповідна судова експертиза. В той же час, після її проведення, за клопотанням самого ж позивача по справі була призначена та проведена додаткова експертиза. Правовою підставою для проведення такої додаткової експертизи позивачем була зазначена необхідність визначення розміру спричиненої шкоди станом на день розгляду справи у відповідності до положень ст. 1192 ЦК України.

Відповідно до результатів вищевказаної додаткової експертизи, розмір відновлюваного ремонту станом на час розгляду справи становив 491 514 грн., а ринкова вартість транспортного засобу до ДТП склала 421 856, 24 грн. Таким чином відповідно до вказаного експертного дослідження розмір відновлюваного ремонту перевищує розмір вартості транспортного засобу.

В апеляційній скарзі апелянт велику частину своїх доводів присвятив оцінці даних, які встановлені додатковою експертизою, і необхідності їх врахування відповідно до інших досліджень, які є в матеріалах справи. В той же час, зазначені показники, встановлені додатковим експертним дослідженням, що було призначене за клопотанням самого апелянта саме у зв`язку з тим, що інші наявні в справі експерті дослідження, не відповідають положенням ст. 1192 ЦК України.

При цьому жодної рецензії, висновків ще однієї експертизи або відповідного клопотання у зв`язку з тим, що апелянт не погоджується з результатами додаткової експертизи, до суду надано не було. За таких умов у суду першої інстанції не було належних підстав для неврахування при вирішенні справи результатів вищевказаної додаткової експертизи, яка, як вже було зазначено вище, призначалася за клопотанням самого апелянта, саме у зв`язку з тим, що попереднє дослідження не відповідало положенням закону.

Оскільки вартість відновлюваного ремонту за результатами додаткової експертизи, перевищує вартість самого транспортного засобу на момент ДТП, розмір збитків визначається не як вартість ремонту, а саме як вартість автомобіля до ДТП.

Відшкодування шкоди за своєю суттю покладене відновити той стан автомобіля, в якому він перебував до ДТП і не передбачає підстав для збагачення особи за рахунок застосовної судом процедури.

Встановлюючи розмір збитків саме як вартість автомобіля на момент ДТП, суд має звернути увагу також і на те, що у власності позивача залишились залишки пошкодженого авто, які, не зважаючи на ДТП, також мають свою вартість, відтак залишення таких залишків у власності позивача на додаток до повного відшкодування вартості автомобіля на момент ДТП призведе не до відновлення стану потерпілого, а до збільшення його активів, зокрема на вартість зазначених залишків.

Саме у зв`язку з цим ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За вищевказаною процедурою, відшкодуванню підлягає різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та вартістю залишку автомобіля після ДТП. В той же час, на вирішення питання додаткової експертизи, яка визначила вартість авто на останню в ході розгляду справи дату, питання щодо визначення вартості залишків автомобіля після ДТП не ставилося. За таких умов цілком логічно, що вартість таких залишків була встановлена судом з попередньої експертизи від 03.08.2021 року, проведеної Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України. При цьому судом була врахована та вартість залишків автомобіля, що встановлена на дату, найбільш наближену до дати визначення ринкової вартості автомобіля. Таким чином, в своїх розрахунках суд першої інстанції обґрунтовано врахував вартість залишків автомобіля після ДТП у розмірі 247 096,10 грн., що з точки зору апеляційного суду відповідає обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції цілком обґрунтовано було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 75 760, 14 грн. майнової шкоди, які були встановлені як різниця між ринковою вартістю автомобіля на час ДТП та вартістю залишків авто, що залишились у власності позивача за вирахуванням тієї суми, яка була сплачена страховою компанією.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько