Справа № 755/3690/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

"24" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб Десятої Київської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_4 про зобов`язання приватизувати квартиру, визнання прибудови самочинно збудованою, зобов`язання знести самочинно збудовану прибудову, скасування права власності, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб Десятої Київської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_4 про зобов`язання приватизувати квартиру, визнання прибудови самочинно збудованою, зобов`язання знести самочинно збудовану прибудову, скасування права власності, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов`язати Сектор приватизації житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації приватизувати 52% частини квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , враховуючи загальні параметри квартири: загальна площа 43,7 кв.м., житлова площа 29,2 кв.м.; визнати прибудову у квартирі АДРЕСА_1 ., позначену у технічному паспорті Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 листопада 2020 року як «кухня 3», площею 18.9 кв.м., самочинною, а реконструкцію квартири незаконною; зобов`язати ОСОБА_2 знести незаконну прибудову у квартирі АДРЕСА_1 , позначену у технічному паспорті Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 листопада 2020 року як «кухня 3», площею 18.9 кв.м., привести квартиру (систему опалення, водопостачання, стіни, вікна, несучі конструкції, прибудинкову територію, тощо) до стану, що існував до самочинної прибудови та реконструкції; скасувати право власності ОСОБА_3 на самочинну прибудову у квартирі АДРЕСА_1 ., позначену у технічному паспорті Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 листопада 2020 року як «кухня 3», площею 18.9 кв.м; внести зміни у записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, до об`єкту нерухомого майна 00, а саме, замінити у графі «Опис об`єкта» загальну площу з 62,6 кв.м. на 43,7 кв.м., житлову площу з 29,6 кв.м. на 29,2 кв.м.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» [Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria] (№46577/15) від 21.04.2016 р., вказав, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Отже, законодавцем визначено, що вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за наявності двох умов: 1) доведеності факту порушення прав; 2) це будівництво є самочинною забудовою.

У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1721цс16 зроблено висновок, що «право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власник (користувач) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 цього Кодексу)».

У постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-137цс14 зроблено висновок, що «правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. У справі, яка переглядається, судами встановлено, що об`єкт нерухомості збудований на земельній ділянці, що не була відведена у встановленому порядку для цієї мети. Разом із тим, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог особи, яка не є власником земельної ділянки, на якій зведено об`єкт нерухомості, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд касаційної інстанції, не встановив, яким чином порушуються права зазначеної особи, хоча для правильного застосування статей 376, 386, 391 ЦК України встановлення цього факту є обов`язковим».

Отже, якщо проведення перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: 1) власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; 2) власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; 3) самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц (провадження № 61-12893св18).

Розглядаючи позови про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови (постанова Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 646/7646/16-ц (провадження № 61-2011св19).

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року, справа № 725/5630/15-ц, провадження № 14-341цс18 зазначила, що юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: 1) істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; 2) неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Як правило істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил встановлюється висновками за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Тому з урахуванням викладеного позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується, що прибудова у квартирі АДРЕСА_1 , позначена у технічному паспорті Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 листопада 2020 року як «кухня 3» площею 18.9 кв.м. є самочинною.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Пре регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Згідно п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 підставою для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. № 1340 на заміну Державній інспекції містобудування та Державній сервісній службі містобудування, що були утворені 13 березня 2020 р. замість Державної архітектурно-будівельної інспекції України, було утворено новий орган - Державна інспекція архітектури та містобудування України, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з п.п. 11, 13, 14 Порядку посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом, видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно п. 4 Положення про Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 01 жовтня 2015 року № 978 Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва (далі - Департамент) відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста Києва; розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб Департаменту; виявляє, реагує та запобігає фактам самочинного будівництва об`єктів на території міста Києва.

Тому позивачу необхідно зазначити, чи звертався він до Державної інспекції архітектури та містобудування України або до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для отримання інформації про наявність повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, будівельного паспорта та проведення перевірки дотримання забудовником будівельних норм, державних стандартів і правил. Які результати за наслідками перевірки: чи видано припис, яким від відповідачів вимагається усунути порушення містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом прийняття об`єкта до експлуатації чи складено протокол про адміністративне правопорушення, чи можлива перебудова об`єкта та чи відмовляється ця особа від такої перебудови.

У разі відсутності цих документів необхідно зазначити, чим підтверджується, що саме відповідачі самочинно збудували прибудову у квартирі АДРЕСА_1 , позначену у технічному паспорті Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12 листопада 2020 року як «кухня 3», площею 18.9 кв.м., а також їх вина у наведеному будівництві.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Тому позивачу необхідно подати відповідну позовну заяву із зазначенням в якості третіх осіб Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Згідно із ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб

Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Тому позивачу необхідно додати копію заяви та копії документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб у справі, а саме, для третьої особи.

Щодо скасування запису про право власності необхідно врахувати, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а саме ефективним способом захисту, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, ст. 258 - 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб Десятої Київської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_4 про зобов`язання приватизувати квартиру, визнання прибудови самочинно збудованою, зобов`язання знести самочинно збудовану прибудову, скасування права власності, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати 10-ти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є.Арапіна