Єдиний унікальний номер судової справи 487/1962/22
Провадження № 22-ц/812/312/23
У Х В А Л А

13 березня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі головуючого судді Серебрякової Т.В. та суддів Локтіонової О.В., Самчишиної Н.В., розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про визнання наказу незаконним та скасування в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» (далі - КП ММР «Миколаївелектротранс») про визнання наказу незаконним та скасування в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 20 лютого 2023 року КП ММР «Миколаївелектротранс» подало апеляційну скаргу. Оскільки, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на її подання, одночасно в ній міститься клопотання про поновлення вказаного процесуального строку. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення КП ММР «Миколаївелектротранс» просило поновити строк на апеляційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки представник відповідача - адвокат Гриненко Т.В., яка здійснює представництво інтересів підприємства, не могла подати апеляційну скаргу у визначений процесуальним законом строк, ураховуючи те, що з 06 лютого 2023 року та дотепер перебуває на лікарняному, а іншого представника у КП ММР «Миколаївелектротранс» немає. При цьому, відключення електричної енергії та накопичення роботи з документами по іншим справам перешкоджало підготувати на направити апеляційну скаргу до 06 лютого 2023 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року витребувано матеріали цивільної справи з Заводського районного суду міста Миколаєва.

27 лютого 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до апеляційного суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року підстави, наведені КП ММР «Миколаївелектротранс» у клопотанні про поновлення строку на оскарження рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року визнано неповажними, та надано строк для подання до апеляційного суду нової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

Ухвала мотивована тим, що підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не наведені обставини, що перешкоджали звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у визначений процесуальним законом строк. Відповідачем є юридична особа, а тому тимчасова відсутність (перебування на лікуванні) представника відповідача не позбавляє підприємство можливості звернутися за професійною правничою допомогою до іншого адвоката або подати апеляційну скаргу у порядку самопредставництва.

08 березня 2023 року КП ММР «Миколаївелектротранс» надало до апеляційного суду нову заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування заяви представником відповідача, окрім підстав, які ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року вже визнано неповажними,зазначено, що рішення оголошено у відсутність учасників справи, а матеріали справи не містять доказів отримання рекомендованим поштовим відправленням копії судового рішення підприємством чи його представником. При цьому, КП ММР «Миколаївелектротранс» не має особистого кабінету в системі «Електроний суд». Особистий кабінет мала в цій системі адвокат Гриненко Т.В.

Крім того, на комунальному підприємстві штатним розкладом не передбачено юридичний відділ або посада юрисконсульта, а з адвокатом Гриненко Т.В. укладено договір про надання адвокатських послуг. Представник ОСОБА_2 ще 17 січня 2023 року підготувала службову записку для оплати судового збору, а 20 січня 2023 було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Директор підприємства не має юридичної освіти, тому не мав можливості самостійно скласти апеляційну скаргу, а підписати текст апеляційної скарги не міг, оскільки вона ще не була завершена захворівшим представником. При цьому, директор не може прослідкувати за строками апеляційного оскарження, у нього багато інших справ, зокрема, він двічі перебував у відряджені.

Підприємство намагалось вирішити питання шляхом укладання договору про надання адвокатських послуг з одним з інших адвокатів, які є у місті, проте вони або відмовлятись, або пояснювали, що не встигнуть у строк, оскільки необхідно ознайомитись з матеріалами справи та визначити суму послуг.

Також відповідач посилається на запровадження у країні воєнного стану.

Разом з тим і за вказаних обставин апеляційний суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження у справі з огляду на наступне.

Заправилами ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За правилами ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, оскаржуване судове рішення ухвалено 09 січня 2023 року. За такого строк на апеляційне оскарження спливав 08 лютого 2023 року. Апеляційну скаргу подано лише 20 лютого 2023 року.

У заяві від 08 березня 2023 року представник відповідача посилається на те, що КП ММР «Миколаївелектротранс» не було вручено належним чином копії судового рішення.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2023 року повний текст рішення доставлено в електронний кабінет представника КП ММР «Миколаївелектротранс» - Гриненко Т.В. та на електрону адресу КП ММР «Миколаївелектротранс» (а.с.120,121). При цьому, саме ця електрона адреса зазначена як офіційна електрона адреса відповідача в наявних матеріалах справи документах: листах, довіреності, відзиві. Крім того, саме цю електрону адресу вказано самим представником відповідача як засіб зв`язку в апеляційній скарзі. Більше того, в апеляційній скарзі представник відповідача особисто зазначила, що «09.01.2023 року на електронну адресу підприємства надійшло судове рішення…».

Згідно з п.2 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

За такого, посилання на не отримання копії оскаржуваного рішення спростовуються матеріалами справи.

Аналогічна позиція щодо вручення судової кореспонденції висловлена у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року (цивільна справа №761/14537/15-ц).

Щодо посилання на запровадження в країні воєнного стану, то апеляційний суд виходить з наступного.

Так Указом Президента України № 64 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан. Воєнний стан регулярно продовжується у зв`язку з тим, що збройна агресія проти України триває.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Наведене узгоджується з позицією Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду наведеною в ухвалі від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц.

Так пославшись на введення в Україні воєнного стану, представник КП ММР «Миколаївелектротранс» не вказала, яким чином вказані обставини перешкодили скаржнику подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у строк передбачений ЦПК України.

Отже в даному випадку, факт запровадження воєнного стану в Україні сам по собі, не є підставою для поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, оскільки заявник не навів в обґрунтування клопотання про поновлення строків, обставин, що спричинили пропуск такого строку, пов`язаних з наслідками запровадження воєнного стану чи карантинними обмеженнями.

Щодо доводів представника відповідача, що директор КП ММР «Миколаївелектротранс» не має юридичної освіти, а тому не мав можливості самостійно скласти та підписати апеляційну скаргу, на комунальному підприємстві штатним розкладом не передбачено юридичний відділ або посада юрисконсульта, а укласти договір з іншим адвокатом відповідач не встиг, то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

З огляду на викладене, особою, яка подає апеляційну скаргу по даній справі, в розумінні закону, є КП ММР «Миколаївелектротранс», а адвокат Гриненко Т.В. є його представником.

КП ММР «Миколаївелектротранс» є юридичною особою та повинно запроваджувати внутрішні процедури та організовувати роботу власних працівників, в тому числі і осіб відповідальних за юридичний супровід діяльності підприємства, таким чином, що забезпечить виконання підприємством його процесуальних обов`язків та дотримання визначених ЦПК України строків на вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Ponomaryov v. Ukraine).

Тобто, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави, якими відповідач обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку, встановленого законом, є неповажними, носять суб`єктивний характер, не пов`язані із діями чи бездіяльністю суду, не вказують на наявність об`єктивних обставин, які б унеможливлювали подання апеляційної скарги та не є підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.357 ЦПК України, якщо особою, що подала апеляційну скаргу, не буде подано заяву про поновлення строку у визначені судом терміни або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки, причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року, наведені представником відповідача в заяві від 08 березня 2023 року визнано неповажними, зазначене є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, відповідно до ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Підстави, наведені Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» у заяві про поновлення строку від 08 березня 2023 року на оскарження рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року, визнати неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09 січня 2023 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївелектротранс» про визнання наказу незаконним та скасування в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.В. Локтіонова

Н.В. Самчишина