Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л. за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» з участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №7107ВV0016 про надання консультаційних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу, який укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» та застосування наслідків недійсності договору у виді стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» в користь ОСОБА_1 299000 гривень,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовомОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» з участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №7107ВV0016 про надання консультаційних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу, який укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» та застосування наслідків недійсності договору у виді стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» в користь ОСОБА_1 299000 гривень.
За результатами розгляду справи по суті 16.02.2023 Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» з участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору №7107ВV0016 про надання консультаційних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу, який укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» та застосування наслідків недійсності договору у виді стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Візит» в користь ОСОБА_1 299000 гривень - відмовлено.
Представником відповідача ТОВ «Бізнес Візит» направлено на адресу суду клопотання про ухвалення у справі додаткового рішення щодо стягнення судових витрат пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Просить врахувати, що факт оплати послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.
До клопотання про ухвалення додаткового рішення представником відповідача ТОВ «Бізнес Візит» адвокатом Грамчук М.О. подано наступні документи.
Договір про надання правничої допомоги від 21.08.2020, укладений між ТОВ «Бізнес Візит» та Адвокатським бюро «Грамчук і партнери» предметом якого є надання Адвокатським бюро усіма законними методами та способами правової допомоги (юридичні послуги) ТОВ «Бізнес Візит» у спорі з ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання консультаційних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу та стягнення коштів у сумі 299000 гривень.
Представник відповідача ТОВ «Бізнес Візит» адвокат Грамчук М.О. подала клопотання про вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у її відсутності вказавши, що просить клопотання про ухвалення додаткового рішення задовольнити у повному обсязі.
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Богомазов П.С. подав заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі у якому вказав наступне.
Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з пунктом 8 частиною 3 статті 178 ЦПК України, відзив повинен містити в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Отже, вказав представник позивача, згідно норми вище вказаної статті, сторона зобов`язана була попередньо визначити орієнтовну суму понесених судових витрат.
У Договорі про надання правової допомоги від 21.08.2020, який долучено відповідачем до клопотання, зокрема у п. 1.2 передбачено, що що розмір гонорару адвокату за надані послуги визначені п. 1.1 цього Договору є фіксованими та встановлюється у розмірі 45 000,00 грн.
Отже, вказав представник позивача, разом із Відзивом на позовну заяву Відповідач повинен був надати до суду Договір б/н про надання правової допомоги від 21.08.2020 року, в якому містилась вказана сума (винагорода) адвоката за надані юридичні послуги.
У зв`язку з недотриманням цієї процесуальної частини Відповідачем, Позивач фактично був позбавлений можливості та не міг попередньо розраховувати, що понесене такі надмірні витрати за надання правової допомоги Відповідачу.
Із вказаних підстав, на думку позивача, суд повинен відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу Відповідачу, у зв`язку з тим, що останній не попередив про їх надмірний розмір, не надав документів до першої заяви по суті про можливість понесення цих витрат, зокрема не повідомив щодо фіксованого розміру юридичних послуг у розмірі 45 000.00 грн., а тому в зв`язку з відмовою у задоволенні позову, покладення таких витрат у заявленому Відповідачем розмірі становитиме для Позивача надмірний тягар.
Крім цього, представник позивача вказав, що заявлений Відповідачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом (адвокатським бюро) обсягом послуг, витраченим часом та не відповідає критерію реальності таких витрат, в зв`язку із чим представник позивача просить врахувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Представник позивача вважає, що у даній справі позиція Відповідача фактично не змінювалась, при цьому, аргументи які були зазначені у судовому засіданні та викладені у Відзиві на позовну заяву є аналогічними, а тому зазначені представником Відповідача для відшкодування витрати на правовому допомогу є неспівмірними зі складністю наданих послуг у даній справі.
Також, звертає увагу суду, що відповідно до постанови Верховного Суду від
05.06.2018року у справі № 904/8308/17, підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом, ау постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року (справа № 638/7748/18) зазначено, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Із наведених підстав представник позивача просить відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення.
Суд, проаналізувавши заяву про ухвалення додаткового рішення та її підстави, проаналізувавши заперечення представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення у повному обсязі виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги правовий висновок, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Заперечення представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі судом до уваги не беруться, скільки не спростовують право відповідача на стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Так, у випадку неподання відповідачем попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити у їх відшкодуванні, однак це є правом, а не обов`язком суду.
Неподання представником відповідача детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному виду робіт не може бути підставою для стягнення таких витрат, оскільки є, на думку суду, надмірним формалізмом при вирішенні даного питання, з урахуванням того факту, що між відповідачем та Адвокатським бюро «Грамчук і партнери» передбачено сплату фіксованого розміру гонорару адвоката.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 133, 137, 263, 265 ЦПК України, суд,
Копію додаткового рішення направити учасникам справи.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину додаткового рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .
Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич