Справа № 211/936/23
Провадження № 2/211/1211/23
У Х В А Л А

іменем України

10 березня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Телерадіокомпанія «Рудана» Криворізької міської ради про розповсюдження та спростування недостовірної інформації,

встановив:

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, у якому просять визнати недостовірною інформацію ТРК «Рудана», яка була розповсюджена на сайті відповідача та мережі Інтернет з 26.02.2022 по 16.01.2023 «Рудана», Цей день, Відеосюжети, брифінг начальника військової адміністрації Кривого Рогу Олександра Вілкула, зобов`язавши відповідача вилучити вказану інформацію, припинити публікувати на «біжучому рядку» телеканалу вказану інформацію, опублікувавши відповідне спростування.

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху для уточнення вимог, виконання положень п.п. 9,10 ч.3 ст. 175 ЦПК України та сплати судового збору за кожну із заявлених вимог (п`ять вимог немайнового характеру).

Позивачі звернулись до суду із уточненою позовною заявою, вказавши, що предметом спору у даному позові є не розповсюдження ТРК «Рудана» недостовірної інформації особисто про позивачів, а те, що відповідач здійснює надання інформаційних послуг, орієнтовних на задоволення інформаційних потреб користувачів шляхом надання певної інформації, а вони, позивачі, є споживачами інформаційних послуг, які виготовляє, зберігає та розповсюджує ТРК «Рудана», яка повинна нести адміністративну, кримінальну відповідальність за розповсюдження дезінформації. Тому оскільки вони є споживачами інформаційних послуг, які виготовляє, зберігає та розповсюджує відповідач, повинні бути звільнені від сплати судового збору. При цьому позивач ОСОБА_1 як голова ГПО «Рух «Справедливий Кривбас» у справі вказує, що громадська організація не є стороною у справі, вказана організація не має статусу юридичної особи і тому не має державної реєстрації та не має статусу юридичної особи. Тому просять відкрити провадження у справі та задовольнити вимоги.

Дослідивши матеріали первісної та уточненої позовної заяви, суд дійшов наступних висновків.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з принципів цивільного судочинства, а також наявності у цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 175/1052/20 (провадження № 61-1599св21).

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Системний аналіз зазначеного Закону та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, визначеного статтею 5 Закону України «Про судовий збір», який не є вичерпним, не може безумовно свідчити про те, що споживачі не мають такої пільги, оскільки вона встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав. Порушені права підлягають захисту як при пред`явленні позову у суді першої інстанції, так і на наступних стадіях цивільного процесу (стадії апеляційного та касаційного провадження), оскільки ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суд у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

При цьому судом проаналізовано посилання позивачів на постанови Верховного Суду стосовно звільнення від сплати судового зборів споживачів послуг, та слід зазначити, що у вказаних постановах позивачі були споживачами послуг на підставі договорів про надання таких послуг як телекомунікаційних, так і кредитних, тощо.

Вказані позиції, на думку суду, не розповсюджуються на дані правовідносини.

Згідно частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки позивачами зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлений строк не усунуто: вимоги пунктів 9,10 частини 3 статті 175 ЦПК України та частини 4 статті 177 ЦПК України не виконані, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути позивачам.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Телерадіокомпанія «Рудана» Криворізької міської ради про розповсюдження та спростування недостовірної інформації вважати неподаною та повернути позивачам .

Роз`яснити позивачам , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такого позову.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко