СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 4-с/759/24/23

ун. № 759/11913/16-ц

22 березня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., скаржника ОСОБА_1 , представників відповідачів Цапенко С.М., Буряк М.І., Малащук Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії: Державного виконавця Святошинського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі територіального органу ДВС у м. Києві та Київській області, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, як структурний підрозділ ЦМУ МЮ (м. Київ); Державного виконавця заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сувало М.С. у виконавчому провадженні №59230478,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2022 року скаржник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Святошинського районного суду міста Києва зі скаргою на дії Державного виконавця Святошинського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі територіального органу ДВС у м. Києві та Київській області, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, як структурний підрозділ ЦМУ МЮ (м. Київ); Державного виконавця заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сувало М.С. у виконавчому провадженні №59230478, в якій просив:

1) визнати незаконною постанову державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковчук І.О. від 05.06.2022 року ВП №59230478 про передачу виконавчого документа.

2) визнати незаконним виконання Солом`янським відділом ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) виконавчого провадження №59230478.

3) зобов`язати Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління юстиції (м. Київ) передати виконавче провадження №59230478 у Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого виконання.

4) визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не надсиланні ОСОБА_1 на його електронну адресу оригіналу електронного листа ЦМУ МЮ від 23.08.2022 року №Ч-4114 за кваліфікованим електронним підписом заступника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Сувалом М.С.

5) зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслати ОСОБА_1 на його електронну адресу оригінал електронного листа ЦМУ МЮ від 23.08.2022 року № Ч-4114 з кваліфікованим електронним підписом заступника начальника Центрального міжрегіонального управління МЮ - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувалом М.С.

6) визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала М.С., яка полягає незазначені в резолютивній частині постанови від 23.08.2022 року №33 про результати перевірки законності виконавчого провадження №59230478 - підлягає скарга ОСОБА_1 від 08.08.2022 року задоволенню чи ні відповідно до вимог абз. 8, п. 3.8 Порядку витребування та перевірки виконавчого провадження, затвердженого наказом МЮ України від 01.12.2004 року №136/5.

7) визнати незаконною постанову №33 про результати перевірки законності виконавчого провадження №59230478, винесену 23.08.2022 року заступником начальника Центрального міжрегіонального управління МЮ - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)Сувалом М.С.

8) зобов`язати заступника начальника Центрального міжрегіонального управління МЮ - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Сувала М.С. повторно провести перевірку законності виконавчого провадження виключно на підставі скарги ОСОБА_1 від 08.08.2022 року.

9) стягнути з Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

10) витребувати з Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) інформаційну довідку виконавчого провадження №59230478 та оригінал виконавчого провадження №59230478.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 28.05.2019 року ОСОБА_1 подав до Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву про примусове виконання рішення суду разом з оригіналом виконавчого документа у справі №759/11913/16-ц. Заяву ОСОБА_1 зареєстровано за вх.№22751, та присвоєно номер ВП №59230478.

Разом з тим, державний виконавець Яковчук І.О. не провела виконавчу дію з відкриття виконавчого провадження ВП №59230478, а передала виконавчий документ до іншого органу виконавчої служби. Такі дії скаржник вважає незаконними.

Після надходження виконавчого документа до Солом`янського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, його було розподілено на державного виконавця Мірошника О.В., який ніяк не відреагував.

Далі, державний виконавець Пилипчук О.Г. на думку скаржника безпідставно передала виконавчий документ головному державному виконавцю відділу Штойці Л.Р., яка 13.12.2019 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59230478.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Штойки Л.Р., заінтересована особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» - задоволено. Визнано неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59230478.

Стягувач 9 лютого 2022 року направив до Відділу ДВС електронну заяву з вимогою відновити виконавче провадження №59230478. Разом з тим, як зазначив скаржник цю заяву не зареєстровано в системі.

У подальшому державним виконавцем Солом`янського відділу ДВС Цапенко С.М. прийнято постанову про передачу виконавчого провадження №59230478.

У подальшому стягувач одержав копію постанови начальника Відділу Костенко Л.І від 28.07.2022 року про перевірку матеріалів виконавчого провадження, яка на думку стягувача також є незаконною.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2022 року вищезгадану скаргу залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.12.2022 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні скаржник підтримав вимоги зазначені у скарзі у повному обсязі.

Представники відповідачів Цапенко С.М. , Буряк М.І. , Малащук Ю.А. у судовому засіданні заперечували щодо поданої скарги, зазначивши на її необґрунтованості, про що зазначили у письмових запереченнях поданих до суду.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, наявні докази, суд вважає встановленим наступне.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що скаржник 02.09.2022 дізнався про те, що до Святошинського районного відділу державної виконавчої службу міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у період з 28.05.2019 по 05.06.2019 «постанова заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. про відвід Святошинського районного відділу державної виконавчої службу міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо примусового виконання виконавчого провадження № 59230478» не надходила та автоматизована система виконавчого провадження не містить відомостей про це.

Однак, вищевказане посилання скаржника не відповідає дійсності, оскільки згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у графі «скан копії» (ВП № 59230478), копію постанови заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. про відвід Святошинського районного відділу державної виконавчої службу міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.06.2019 внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404 - VIII) підлягають примусовому виконанню, визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (зі змінами) (далі - Інструкція №512/5).

Слід зазначити, що порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження врегульований розділом XII Інструкції № 512/5.

Так, відповідно до абзацу 6 пункту 1 розділу XII Інструкції №512/5, перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема: начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані.

Пунктом 2 розділу XII Інструкції № 512/5 визначено, що посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.

Посадові особи, зазначені в абзаці 6 пункту 1 розділу XII Інструкції №512/5, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Пунктом 3 розділу ХІІ Інструкції №512/5 визначено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зокрема зазначеними в абзаці 6 пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби.

Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються:

підстави витребування цього виконавчого провадження;

у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності;

у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 4 розділу ХІІ Інструкції № 512/5, постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів складається в кількох примірниках, з яких:

один примірник надсилається до органу державної виконавчої служби, з якого витребувано виконавче провадження;

другий примірник залишається в органі державної виконавчої служби, який витребував виконавче провадження;

якщо перевірка виконавчого провадження здійснюється за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, примірник постанови надсилається також цій посадовій особі.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено направлення постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів стороні виконавчого провадження.

Так, заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувалом Михайлом Степановичем, за власною ініціативою, під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 08.08.2022 на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів № 33 від 09.08.2022.

Пунктом 4 резолютивної постанови № 33 від 09.08.2022 постановлено, копію постанови направити для виконання до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Враховуючи вищевикладене, пунктом 4 розділу ХІІ Інструкції №512/5, чітко визначено в скількох примірниках складається постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів та кому підлягає направленню.

Вимоги щодо оформлення результатів перевірки законності виконавчого провадження викладені у пункті 7 розділу ХІІ Інструкції №512/5.

Так, про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, в якій зазначаються:

- підстави перевірки виконавчого провадження;

- строки проведення перевірки;

- у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону;

- у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови;

- строк виконання постанови;

- коло осіб, яким надсилаються копії постанови;

- інша необхідна інформація.

Таким чином, у переліку вимог щодо оформлення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження не зазначено, про необхідність скріплення такої постанови печаткою.

Так, 23.08.2022 заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувалом Михайлом Степановичем, за власною ініціативою, під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 08.08.2022 на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі постанови про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів від 09.08.2022 № 33, у період з 11.08.2022 по 23.08.2022, на підставі копії матеріалів виконавчого провадження № 59230478, проведено перевірку законності виконавчого провадження № 59230478, за результатами якої винесено постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 33.

Пунктом 3 постанови № 33 постановлено, копію постанови направити ОСОБА_1 та до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

23.08.2022 постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 33 від 23.08.2022 разом із супровідним листом направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом 995.

Також слід зазначити, що на супровідному листі від 23.08.2022 № Ч-4114 до постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.08.2022 № 33 міститься QR - код інформація з якого зчитується відповідними пристроями.

Перевіркою сайту АТ «Укрпошта» встановлено, що рекомендоване відправлення 995 вручено особисто 25 серпня 2022 року.

Таким чином направлення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.08.2022 № 33 разом із супровідним листом № Ч-4114 від 23.08.2022 на поштову адресу ОСОБА_1 , а не на електронну, жодним чином не порушило права скаржника.

Також згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у графі «скан копії» (ВП № 59230478), копію постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.08.2022 № 33 внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Посилання ОСОБА_1 на Порядок витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 01.12.2004 № 136/5 (далі - Порядок № 136/5), є необґрунтованим, оскільки відповідно до преамбули Порядку № 136/5, останній був затверджений відповідно до Законів України «Про державну виконавчу службу» № 202/98-ВР та «Про виконавче провадження» № 606-14, які на момент винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.08.2022 № 33 вже втратили свою чинність. Зміни до Порядку № 136/5 були внесені ще у 2008 році, до прийняття чинного на сьогодні Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 - VIII та до прийняття Інструкції №512/5.

Разом з тим, слід зазначити, що порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження на момент винесення постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження від 23.08.2022 № 33 регулювався чинним Законом України «Про виконавче провадження» №1404 та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, до якої вносились відповідні зміни з прийняттям Закону № 1404.

Таким чином твердження ОСОБА_1 викладені в скарзі від 05.09.2022 про визнання протиправною бездіяльність заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала Михайла Степановича, визнання незаконною постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 33 від 23.08.2022 спростовується, оскільки скарга ОСОБА_1 від 08.08.2022 на рішення, дії та бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянута належним чином.

З огляду на те, що дії заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сувала Михайла Степановича жодним чином не порушили права скаржника - скарга ОСОБА_1 є безпідставною та надуманою.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Щодо стягнення з Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 5 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що скаржник моральну шкоду обґрунтовував тим, що він отримав моральні страждання внаслідок дій посадових осіб ВДВС, та вважає, що 5000 грн. він заслуговує через тривале на його думку невиконання належним чином своїх обов`язків посадовими особами ВДВС вимог законів.

Виходячи з того, що скаржником не подано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують факт завдання йому моральної шкоди внаслідок якихось протиправних дій посадовими особами ВДВС, не доведено в чому конкретно полягали його немайнові втрати, їх характер, тривалість періоду спричинення, причинний зв`язок між діями посадових осіб ВДВС та заподіяння ними шкоди, а тому його вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 12, 13, 76-79, 81, 260, 261, 263, 353, 354, 447, 449 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії: Державного виконавця Святошинського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Державного виконавця Солом`янського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); Державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі територіального органу ДВС у м. Києві та Київській області, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, як структурний підрозділ ЦМУ МЮ (м. Київ); Державного виконавця заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сувало М.С. у виконавчому провадженні №59230478 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ключник А.С.