печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Ковалівській В.В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_5,

представника відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін клопотання представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3 ) звернулась до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_2 ), в якому просить: розірвати договір підряду № 1, укладений 05.08.2019 року між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування завданих збитків за вказаним договором підряду грошові кошти в розмірі 196 247,50 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування збитків.

08.04.2021 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву в новій редакції, у якій просить: розірвати договір підряду № 1, укладений 05.08.2019 року між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування завданих збитків за вказаним договором підряду грошові кошти в розмірі 27 042,00 грн.

29.04.2021 року представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні з повідомленням сторін та відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування збитків прийнято до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.03.2022 року.

У зв`язку з відпусткою судді судове засідання, призначене на 04.03.2022 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 25.07.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року відкладено розгляд справи до 02.11.2022 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2022 року відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви у даній цивільній справі.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2022 року відкладено розгляд справи на 06.02.2023 року.

В підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про передачу справи за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Обґрунтовуючи клопотання про передачу справи за підсудністю до іншого суду, представник відповідача зазначає, що спір виник з правовідносин сторін за договором підряду, предметом якого є виконання ремонтних робіт за адресою: АДРЕСА_1 ; 29.08.2019 року власником цього приміщення став ОСОБА_4 . При поданні позову ОСОБА_3 не надала документів, що підтверджують її право власності на вказане приміщення. З огляду на зазначене, позивач не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки подала позов в інтересах третьої особи, яка є власником спірного приміщення. Тому представник відповідача вважає, що до вимог позивача не підлягає застосуванню ч. 5 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та Закон України «Про захист прав споживачів», отже, спір має розглядатись за місцезнаходженням відповідача, а саме у Вінницькому міському суді Вінницької області.

В підготовчому засіданні представник позивача не заперечував щодо передачі справи за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

За загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ст. 27 ЦПК України).

Загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ЦПК України.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у ст.ст. 27-29 ЦПК України.

За правилами виключної підсудності, визначеними у ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 910/6644/18, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 910/10647/18 та від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18.

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 року у справі № 902/919/17 роз`яснила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є розірвання договору підряду, за яким підрядник (відповідач) зобов`язався виконати роботи з ремонту приміщення за адресою: АДРЕСА_1 згідно з проектом замовника (позивача), а також відшкодування збитків, завданих позивачу у зв`язку з порушенням відповідачем обов`язків за цим договором підряду.

Отже, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу порушення відповідачем умов договору підряду з виконання певних робіт щодо нерухомого майна та оплати вартості виконаних робіт.

За таких обставин, оскільки між сторонами виник спір, що стосується прав та обов`язків, пов`язаних із нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Печерського району м. Києва, суд дійшов висновку, що до цього спору застосовується виключна підсудність за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто вказаний спір підсудний Печерському районному суду м. Києва.

Відтак, враховуючи предмет та підстави позову, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 30, 258-260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування збитків, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Є.С. Хайнацький