11.01.2023 Провадження по справі № 2/940/63/23
Справа № 940/1061/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом виконавчого комітету Тетіївської міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Виконавчий комітет Тетіївської міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позов мотивований тим, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради, як діти, які залишились без батьківського піклування. Відповідачка не бере участі і не виявляє жодної цікавості до життя дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток. На даний час діти тимчасово влаштовані до сім`ї двоюрідної баби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в подальшому може бути опікуном/піклувальником дітей. У зв`язку із вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Представник позивача виконавчого комітету Тетіївської міської ради Панченко Л.В. у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, до суду надала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

У судовому засіданні встановлено, що матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є відповідачка по справі ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с. 7-8).

З копії акта проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 19.09.2022 року встановлено, що його мати ОСОБА_1 разом з дітьми не проживає, вихованням ОСОБА_5 займається бабуся ОСОБА_6 , яка, під час візиту спеціалістів служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради, перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в будинку де проживає дитина холодно та брудно, а в хлопчика був хриплий голос, виділення з носа та кашель. Тому комісією було прийнято рішення направити дитину до дитячого відділення КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради (а.с. 12-16).

Наказом служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради «Про взяття на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування» № 16 від 29.09.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на первинний облік та тимчасово влаштовано до сім`ї двоюрідної аби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення питання про постійне влаштування дітей (а.с. 17).

Відповідачка ОСОБА_1 та її діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , але протягом останнього часу вона на території села Черепин не проживає, до своїх дітей та матері не приїжджає і нічим їм не допомагає, що підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 136 та № 137 від 30.09.2022 року (а.с. 9, 20).

Із копій довідок виданих навчальними закладами встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , з 05.10.2022 року навчається у 7 класі Журавлинського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - закладу дошкільної освіти Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, а неповнолітня ОСОБА_2 , навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Білоцерківське вище професійне училище будівництва та сервісу» на денній формі навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2025 року за професією муляр; лицювальник-плиточник (а.с. 18-19).

Водночас, відповідачка ОСОБА_1 згідно копії акта обстеження умов проживання та копії довідки-характеристики від 06.10.2022 року № 256 та № 257, виданої виконавчим комітетом Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі співмешканцем ОСОБА_7 . Зі своїми неповнолітніми дітьми не проживає, їхнім вихованням взагалі не займається, ніде не працює та веде аморальний спосіб життя (а.с. 21-22).

Як вбачається із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 250 від 18.10.2022 року, виконавчий комітет Тетіївської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 28-30).

Так, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», із змінами та доповненнями, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав суду необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню дітей, а також встановити, що матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, не виконує свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, яка застосована може бути лише коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як зазначив Верховний суд у Постановах від 24.04.2019 р. у справі № 331/5427/17, від 06.05.2020 р. у справі № 753/2025/19, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Більш того, ВС зазначив, що небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, оскільки ці обставини зумовлені не її (його) волею.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок виконавчого комітету Тетіївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 250 від 18.10.2022 року, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідачка саме ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка жодним чином не здійснює виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, самоусунулась від їх виховання, залишила їх без фінансового забезпечення, батьківської уваги і турботи. Відповідачка не бере участі і не виявляє жодної цікавості до життя дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток та взагалі з ними не спілкується. Такі обставини свідчать, що відповідачка саме ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто про задоволення позову.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивач згідно законодавства звільненний від його сплати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, яка передбачає, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо перестануть існувати обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 164-165, 169 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 13, 81,141, 258-259, 265, 268, 273,354ЦПК України, суд

вирішив:

Позов виконавчого комітету Тетіївської міської ради, як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Мандзюк