СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/941/22
Провадження № 2/306/38/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 березня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Хараїн Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючого АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку відсутній) про стягнення суми боргу за договором позики (розпискою).

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Бойко Богдан Богданович звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (розпискою). В обгрунтування доводів зазначає, що 14.04.2022 року відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 6600 доларів США. ОСОБА_2 було надано розписку, в якій відповідач зобов`язувався повернути позивачу гроші до 15.04.2022 року. Вимоги мотивує тим, що відповідач умови грошового зобов`язання за розпискою від 14.04.2022 року не виконав, на зв`язок не виходить, будь-яких заходів щодо повернення грошових коштів не вживає, від повернення боргу ухиляється. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики (розпискою) від 14.04.2022 року у розмірі 6600 доларів США, що на день подання позовної заяви складає за офіційним курсои НБУ (на 30.05.2022 року 1 долар - 29,2549 грн.) - 193 082,34 грн. та судовий збір.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 08.06.2022 року позовну заяву залишено без руху на підставі ч.5 ст.177 ЦПК України, оскільки до позову не додано оригіналу розписки, за якою позивач просить стягнути грошове зобов`язання та відомості (довідку) про офіційний курс Національного банку України згідно заявлених вимог. Позивачу надано строк для усунення недоліків. 10.06.2022 року позивач подав до суду заяву (вх.№3621) про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 08.06.2022 року, які позивачем виправлені, підстави залишення позовної заяви без руху усунуті.

13.06.2022 року, повторно 24.10 2022 року та 05.12.2022 року суддею направлено судовий запит голові Полянської сільської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

Відповідь на судовий запит до суду надійшла 07.12.2022 року.

Суд своєю ухвалою від 09.12.2022 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу копія позовної заяви та доданих до неї документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Справа до розгляду призначена на 13:00 годину 16.03.2023 року.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позові (вх.№3553).

Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження. Поштове повідомлення повернуто до суду із розпискою відповідача про отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з доданими до позову документами (а.с. 35). Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалам. Заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надійшло.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного провадження.

Суд проводить заочний розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 55 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договір позики - це один з видів зобов`язань, спрямованих на передачу майна. Враховуючи, що договір - це взаємна угода сторін, тому в ньому містяться окремі положення, умови, визначаються права та обовязки сторін. Сукупність вищезгаданих, погоджених сторонами умов і становить зміст договору.

Судом встановлено, що відповідно до розписки «14 квітня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий в АДРЕСА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6600 доларів США терміном до 15 квітня 2022 року" (оригінал розписки додано до позову, а.с. 18).

За змістом статей 525, 526, 599 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним у момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч.1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. А тому письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 23.10.2019 року, справа №723/304/16-ц: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.»).

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права (правові висновки Верховного Суду України в постанові від 02.07.2014 року, справа №6-79цс14: "відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

В судовому засіданні встановлено, що станом на день звернення позивача до суду, відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за договором позики від 14.04.2022 року у встановлений договором строк не виконав, позику в строк до 15.04.2022 року не повернув.

Відповідно до ст. 99 Конституції України - грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України - при визначенні ціни у договорі сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

З огляду на вищезназначене, враховуючи, що розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання, суд визнає зявлену вимогу про стягнення з відповідача боргу за договором позики (розпискою) від 14.04.2022 року в еквіваленті до долара США у розмірі 6600 доларів США обгрунтованою.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог та які підтверджено належними та допустимими доказами, приймаючи до уваги, що від відповідача заперечень не надійшло (ч.4 ст.12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій), суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Поскільки вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, суд доходить висновку, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача (згідно ID-квитанції № 9400-0229-8140-7343 від 31.05.2022 року) у розмірі 1930,82 грн.

Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.1046, 1047, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючого АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку відсутній) про стягнення суми боргу за договором позики (розпискою) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за договором позики від 14.04.2022 року у розмірі 6600 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 30.05.2022 року сумі 193082,34 грн. (сто дев`яносто три тисячі вісімдесят дві гривні 34 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 сплачені судові витрати у сумі 1932,82 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять дві гривні 82 коп.).

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем складення повного рішення, з правом на поновлення такого пропущеного строку в разі подання цієї заяви протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст судового рішення складено 21.03.2023 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА