У х в а л а

17 березня 2023 року

м. Київ

справа № 643/7103/21

провадження № 61-13255ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_2 , про скасування рішення про прийняття квартири до комунальної власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

В с т а н о в и в:

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2023 року касаційну скаргу заявника на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник,у встановлений судом строк, надіслав матеріали на усунення недоліків, однак вимоги ухвали в повному обсязі заявником не виконані.

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року заявнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2023 року, який не мігперевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник, у встановлений судом строк, надіслав матеріали на усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження та заявником було заявлено клопотання про поновлення цього строку. У клопотанні зазначено, що заявник копію оскаржуваної постанови не отримував. Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду був складений 21 листопада 2022 року та оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 грудня 2022 року. Вказує, що він ознайомився із матеріалами справи 27 січня 2023 року, згідно яких вбачається, що супровідний лист про направлення даної постанови виготовлений 22 грудня 2022 року та є останнім в матеріалах справи. Жодні документи про отримання сторонами копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні, що також підтверджується внутрішнім описом матеріалів справи. Отже, станом на 24 лютого 2023 року заявник не отримував копію оскаржуваної постанови. Касаційна скарга направлена ним засобами поштового зв`язку 26 грудня 2022 року, тобто протягом тридцятиденного строку з дня ознайомлення зі змістом вказаної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вказані обставини вважає поважними, а тому просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

На підтвердження вищезазначеного надано копії матеріалів цивільної справи.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань заявником процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

При цьому Верховний Суд врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої

статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року заявник вказує застосування

в оскаржуваному судовому рішенні норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постанові Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 643/2291/17.

Крім того, зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази, а суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається імовірність неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Крім того, заявник порушуєклопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання заявника про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року не підлягає задоволенню, оскільки вказаним судовим рішенням апеляційного суду було залишено без змін рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року, яким відмовлено у задоволенні позову, тобто яке не підлягає примусовому виконанню, а тому підстави для зупинення його виконання відсутні.

Крім того, заявником не наведено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, що незупинення виконання (дії) постанови Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року буде порушувати права заявника, з урахуванням того, що в задоволенні позову було відмовлено.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року.

Витребувати з Московського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 643/7103/21 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_2 , про скасування рішення про прийняття квартири до комунальної власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук