Справа № 308/4613/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюк Віктор Вікторович, Ужгородська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту, що має значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою в порядку окремого провадження, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюк Віктор Вікторович, Ужгородська міська рада Закарпатської області, за якою просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) разом з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ) на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 додається), що проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 перебувала в родинних відносинах з заявником, ОСОБА_1 , а саме була матір`ю чоловіка заявниці (свекрухою).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 додається), який був чоловіком заявниці (копія свідоцтва про шлюб додається) та сином померлої ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та зі своєю свекрухою, ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 , а в останні роки життя померлої їх спільне проживання було зумовлено тим, що ОСОБА_2 сильно нездужала та хворіла, та як наслідок не могла самостійно задовольнити свої побутові потреби та потребувала постійного догляду.

Вищевказане в тому числі підтверджується довідкою № 21/21 від 30.07.2021 року, що видана Головою ОСББ «Дорожник-Шахта» Щербан Б.І. та засвідчує той факт, що «на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою АДРЕСА_1 , без реєстрації. Разом з нею за вищевказаною адресою проживали ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 ..

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступного висновку.

Як встановлено ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України, визначений перелік справ про встановлення фактів, які розглядає суд. При цьому зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із роз`яснень викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року видно, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судовому практику у справах про спадкування», вказано, що у разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_6 з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суди зазначеного до уваги не взяли, тому їхні висновки є помилковим.

Суди не зазначили, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право ОСОБА_6 на прийняття спадщини, тобто не встановили між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно реальним, а не гіпотетичним.

Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18).

Відмова нотаріуса у видачі ОСОБА_6 свідоцтва про прийняття спадщини пов`язана виключно з тим, що ОСОБА_6 із наданих ним документів не підтверджується факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Отже, висновки судів про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження є передчасним.

Із матеріалів позову вбачається, що звертаючись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявник претендує на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, як зазначив заявник у заяві та вбачається із довідки від 30.07.2021 року № 21/21, що видана Головою ОСББ «Дорожник-Шахта» ОСОБА_7 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації. Разом з нею за вищевказаною адресою проживали ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ), який був чоловіком заявниці та сином померлої ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником не було зазначено у заяві всіх заінтересованих осіб, які згідно вищезазначеної довідки на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та відповідно, мають однакове із нею право на спадкування у четверту чергу за законом, у разі доведення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Більш того, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 року № 327122638 та № 327122170, ОСОБА_2 не є власником будь якого нерухомого майна, а також квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений факт не спростований доданими до заяви доказами.

Тобто, в даному випадку вбачається спір про право щодо спадкування, з урахуванням того факту, що син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_3 , який був спадкоємцем першої черги за нею, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не прийнявши спадщину. А спадкодавець - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має зареєстрованого спадкового майна, що не спростовано належними та допустимими доказами заявником. Крім того, на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , окрім заявника також: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які також можуть претендувати на спадкове майно у разі його наявності, як спадкоємці четвертої черги, або в порядку спадкової трансмісії за ст. 1276 ЦК України за померлим ОСОБА_3 , що також підтверджує наявність вже іншого спору про право на спадкування.

За таких обставин, заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві, наслідком чого, у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, є відмова у відкритті провадження у справі та повернення заяви зі всіма додатками заявнику.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюк Віктор Вікторович, Ужгородська міська рада Закарпатської області, про встановлення факту, що має значення.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються матеріали заяви, а копія заяви залишається в суді.

Відмова у відкритті провадження перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом, до тієї самої особи, з тих самих підстав.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Дергачова