Ухвала

12 січня 2023 року

м. Київ

справа № 534/663/21

провадження № 61-11581ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (стягнення заборгованості),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (далі - ТОВ «Автокредит Плюс») про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (стягнення заборгованості).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 162 160 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс» задоволено частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 лютого 2022 року змінено.

Зменшено суму стягнення грошових коштів з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 за недійсним договором лізингу від 16 листопада 2018 року № APVО277774 з 162 160 грн до 56 450,10 грн.

Доповнено резолютивну частину рішення суду першої інстанції вказівкою про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ТОВ «Автокредит Плюс» в порядку реституції за недійсним договором лізингу від 16 листопада 2018 року № APVО277774 автомобіль Renault Master, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У листопаді 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року скасувати та залишити в силі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08 лютого 2022 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження зазначеного судового рішення ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16 (провадження № 14-77цс18) та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 750/11600/16-ц (провадження № 61-3477св18), від 03 лютого 2021 року у справі № 750/1163/20, від 09 березня 2021 року у справі № 468/176/18-ц (провадження № 61-8339св19), від 14 липня 2021 року у справі № 361/4153/17 (провадження № 61-8631св19), що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також ОСОБА_1 вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд розглянув справу за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання; не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційна скарга подана на судове рішення у справі, яка у силу пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, проте скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (стягнення заборгованості), за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року.

Витребувати з Комсомольського міського суду Полтавської області цивільну справу № 534/663/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 13 лютого 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Д. Д. Луспеник