Справа № 212/4402/22
У Х В А Л А

16 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Заборський Олександр Валентинович, про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2023 року, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник- адвокат Заборський О.В., шляхом формування документу в системі «Електронний суд» подала до суду заяву, у якій просить суд розстрочити рівними частинами на один рік з 23.03.2023 до 23.01.2024 по 11 864,30 грн., виконання рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року у справі № 212/4402/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» заборгованість за Договором № 25-11-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.11.2020 у сумі 122 880 гривень 00 коп., з яких тіло кредиту 96 000,00 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам 26 880,00 грн., а також судові витрати по 3813 гривень 70 коп. з кожного з відповідачів.

В обґрунтування заяви зазначив, що у зв`язку з надзвичайними подіями, а саме військовою агресією російської федерації проти України, які перед укладенням кредитного договору з ТОВ «Гелексі Фінанс» неможливо було передбачити у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 погіршився матеріальний стан. Вказав, що ОСОБА_2 займає посаду слюсаря ремонтника в ТОВ «Вайт», яке займається вантажними перевезеннями, і у зв`язку з постійними простоями товариства дохід ОСОБА_2 за період з жовтня 2022 року по січень 2023 року дорівнює 17250,35 грн., тобто він отримує мінімальну заробітну плату. Також вказав, що відповідачі мають на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3 , 2012 року народження, яка у зв`язку з воєнним станом проходить навчання вдома, і у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною ОСОБА_1 була вимушена звільнитися за власним бажанням з ТОВ «АТБ Маркет» з 26.01.2023. Вказав, що за викладених обставин виконати рішення суду одразу і в повному обсязі неможливо.

15 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_4 , шляхом формування документу в системі «Електронний суд», подала до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення, в яких просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , зазначила, що один з боржників, а саме ОСОБА_2 має у власності рухоме майно транспортний засіб марки «Hyundai» р.н. НОМЕР_1 , який ним передано у заставу позивачу, і яке можливо б було використати з метою погашення заборгованості. Вказала, що стягувач має можливість і без розстрочки виконання рішення суду у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду за рахунок сум отриманих від продажу заставного майна у виконавчому провадженні без ускладнень, об`єктивної неможливості здійснити сплату боргу одноразово немає. Також вказала, що незадовільний майновий стан, наявність у боржників на утриманні дитини не є підставою для розстрочки виконання рішення суду. Зазначила, що заявницею не наведено доводів та не надано конкретних доказів наявності в сім`ї виняткових обставин, які б стали підставою для задоволення заяви, а зазначення заявницею про те, що ОСОБА_2 мав сукупний дохід з 01.10.2022 по 31.01.2023 у розмірі 21429,00 гривень, а ОСОБА_1 звільнилась за власним бажанням з 26.01.2023 не є належним підтвердженням виняткових обставин. При цьому відповідачі, у разі розстрочення виконання рішення суду, будуть ще рік користуватись кредитним коштами безоплатно. Також зазначила, що з лютого 2023 року відповідачі взагалі не погашали заборгованість у розмірі 122880 грн.

Учасники справи повідомлялися про час, дату та місце розгляду заяви належним чином, до судового засідання не з`явилися, адвокат Заборський О.В., представник позивача ОСОБА_4 , подали до суду зави про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутності учасників справи, за наявними в справі письмовими матеріалами.

Суд, вивчивши заяву про розстрочення виконання судового рішення, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року, ухваленим у цивільній справі № 212/4402/22, 2/212/174/23, задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» заборгованість за Договором № 25-11-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25.11.2020 у сумі 122 880 (сто двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 00 коп., з яких тіло кредиту 96 000,00 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам 26 880,00 грн., а також судові витрати по 3813 (три тисячі вісімсот тринадцять) гривень 70 коп. з кожного. Рішення сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує розстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що у відповідачів погіршився матеріальний стан, відповідач ОСОБА_2 отримує мінімальну заробітну плату, відповідач ОСОБА_1 з 26.01.2023 не працює, відповідачі мають малолітню дитину, на підтвердження чого надав копію довідки ТОВ «Вайт», копію трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного розстрочення.

Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання рішення, а відтак, і про необхідність розстрочення такого.

Суд зазначає, що судові рішення які набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає наявності тих виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 81, 83, 89, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Заборський Олександр Валентинович, про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана без її проголошення 16 березня 2023 року.

Суддя О. В. Колочко