Ухвала

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 203/2580/20

провадження № 61-1099ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню частково у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - ПрАТ «ДТРЗ») звернулося до суду із заявою про визнання виконавчих листів, виданих у цивільній справі

№ 203/2580/20, такими, що не підлягають виконанню частково.

В обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року з товариства на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 125 086,48 грн, а також судовий збір у сумі 3 159,25 грн. Після повного виконання в примусовому порядку зазначена постанова суду апеляційної інстанції була змінена постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року, а саме зменшено суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 20 000 грн та судового збору до 505,48 грн.

На підставі вищевказаного заявник просив визнати виконавчі листи, видані у справі № 203/2580/20 такими, що не підлягають виконанню частково (у сумі, що перевищує стягнуте за постановою Верховного Суду), стягнути із ОСОБА_1 безпідставно одержані кошти у сумі

107 740,25 грн, а також з виконавця - безпідставно одержану винагороду в сумі 10 774,02 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, заяву ПрАТ «ДТРЗ» задоволено.

Визнано виконавчий лист, виданий 20 січня 2021 року у цивільній справі

№ 203/2580/20 про стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 125 086,48 грн, таким, що не підлягає виконанню частково - у сумі

105 086,48 грн.

Визнано виконавчий лист, виданий 20 січня 2021 року у цивільній справі

№ 203/2580/20 про стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ОСОБА_1 судового збору в сумі 3 159,25 грн, таким, що не підлягає виконанню частково - у сумі 2 653,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТРЗ» безпідставно одержані кошти в сумі 107 740,25 грн.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І. В. на користь ПрАТ «ДТРЗ» безпідставно одержані кошти в сумі 10 774,02 грн.

18 січня 2023 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України), не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Отже, оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не передбачено.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню частково у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська