Справа № 461/5618/19
УХВАЛА

12 січня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Демидюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Посікіри Романа Романовича про перегляд заочного рішення

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 15.01.2020 у справі №461/5618/19 задоволено позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 125866 /сто двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят шість/ грн. 95 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2010 року. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 1921 грн судового збору.

20.12.2022 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Посікіра Р.Р. звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить поновити строк на звернення до суду з даною заявою та скасувати заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15.01.2019, яким було задоволено позов АТ Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №б/н від 14.12.10 року в сумі 125866,95 грн. Заява мотивована тим, що у вказаному заочному рішенні суд безпідставно стягнув заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 14.12.2010 по 28.09.2018 у сумі 121 065, 71 грн, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з умов розумів відповідач та погодився із ними підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Окрім цього, з оскаржуваного рішення не можна зробити висновок про те, коли саме припинився строк кредитування відповідача за нібито кредитним договором. Також зазначає, що в оскаржуваному рішенні вказано, що позивач починає нараховувати заборгованість по процентах за користування кредитними коштами від 14.12.2010, то відповідно він може зробити висновок, що позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам слід відраховувати від 14.12.2010. Зважаючи на викладене, у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи №461/5618/19, відповідач втратив право подати заяву до суду про застосування до вимог банку передбачені ст. 267 Цивільного кодексу України наслідки спливу позовної давності.

Щодо поважності причин пропуску строку на перегляд заочного рішення зазначає, що 25.11.2022 на мобільний телефон ОСОБА_1 надійшло смс-повідомлення з АТ «Райфайзенбанк» про те, що на його банківский рахунок накладено арешт згідно з виконавчим провадженням 70398619 від 25.11.2022. Після чого, 12.12.2022 він ознайомився з матеріалами справи. ОСОБА_1 коресподенції від суду не отримував, у зв`язку з чим не мав можливості написати відзив на позов, виклавши свої заперечення як щодо розміру кредитної заборгованості, так щодо дії кредитного договору, пропуску позивачем строків позовної давності тощо. З рішенням суду відповідач був ознайомлений лише 12.12.2022, а його копію отримав 18.12.2022, а отже, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення він пропустив з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.4 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального або спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за можливе заочне рішення Залізничного районного суду м.Львова від 15 січня 2019 року скасувати, а справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Посікірі Роману Романовичу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 15 січня 2019 року.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 січня 2019 року за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати і призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадженняз викликом сторін на 10 год. 00 хв. 01 лютого 2023 року у приміщенні Залізничного районного суду м.Львова під головуванням судді Палюх Н.М.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: