ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1326/23 Справа № 175/2198/21-ц Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНМАРК», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє самостійно та як законний представник малолітньої ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання права власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу (суддя першої інстанції ОСОБА_8 ) , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНМАРК», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє самостійно та як законний представник малолітньої ОСОБА_7 , про визнання протиправним та скасування наказу, визнання права власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 25 листопада 2005 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 78/в та додаткову угоду № 5 на суму кредиту в розмірі 52500,00 доларів США.

Відповідно до іпотечного договору № 1 укладеного 25 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 та додаткових угод № 1 від 24.10.2006 року та № 2 від 28.01.2008 року, посвідчених приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О., ОСОБА_9 передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 листопада 2005 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці в ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та під забороною відчуження.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додатковим рішенням від 24 травня 2017 року по справі № 202/1273/17 було визнано: недійсним кредитний договір від 25 листопада 2005 року № 78/в, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 , а також всі додатки до нього, які є його невід`ємною частиною; визнано недійсним іпотечний договір № 1 від 25 листопада 2005 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим CO. та зареєстрований в реєстрі за № 3946; скасовано запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2629741; скасовано запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 2642196; скасовано запис про обтяження земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано запис про обтяження № 12859330 від 13.08.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заставу рухомого майна, а саме: автомобіля марки MERCEDES-BENZ 280, рік випуску: 1994, колір синій, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ; скасовано запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження: 12140356. Ухвалою від 29 вересня 2019 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 02.03.2017 року та додаткове рішення від 24.05.2017 року по справі № 202/1273/17 скасовані.

30 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 .

01 вересня 2017 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7958, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором №78/в перейшли до TOB фінансова компанія «Фінмарк».

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 продала земельні ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 (відповідно до довідки від 17 вересня 2019 року Горьківської сільської ради домоволодіння АДРЕСА_2 раніше мало адресу АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 та ОСОБА_10 по 1/2 частки кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер, спадкоємцями померлого ОСОБА_10 є ОСОБА_11 діюча самостійно та як законний представник малолітньої ОСОБА_7 .

25 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимоги № 083/11-16-К, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № 78/в укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перейшли до ОСОБА_5 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Уповноваженої особи фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк» про захист прав споживачів було відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк», заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Уповноважена особа фонду на ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна Марина Анатоліївна, ОСОБА_12 , про поворот виконання рішення задоволено; допущено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2017 року та додаткового рішення від 24.05.2017 року по цивільній справі № 202/1273/17 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк» про захист прав споживачів.

В порядку повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2017 року та додаткового рішення від 24.05.2017 року по цивільній справі № 202/1273/17 вирішено:

- поновити запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2629741;

- поновити запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 2642196;

- поновити запис про обтяження земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009, в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- поновити запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- поновити запис про обтяження № 12859330 від 13.08.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заставу рухомого майна, а саме: автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 280», рік випуску: 1994, колір синій, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- поновити запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 12140356.

26 червня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Письменниковою Г.В. Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було здійснено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додаткового рішення від 24 травня 2017 року по справі № 202/1273/17.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про Обтяження та Іпотеку на домоволодіння АДРЕСА_1 за станом на 26 червня 2019 року були поновлені.

18 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» були укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №1, посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером № 3946.

20 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_5 було укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №1, посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером № 3946 та договір відступлення прав вимоги за договором застави №1 посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером № 3947, укладених між ОСОБА_4 та ВАТ «ВіЕйБі Банк».

10 грудня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко Р.О. відповідно до договору іпотеки та у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було зареєстровано право власності на домоволодіння та земельні ділянки по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

30 березня 2020 року ОСОБА_5 продав домоволодіння та земельні ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Однак ОСОБА_1 , вважаючи рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко Р.О. неправомірним, звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України. Колегією Міністерства юстиції України сформовано висновок від 16 листопада 2020 pоку, яким рекомендовано скаргу ОСОБА_13 задовольнити; скасувати рішення від 16 грудня 2019 року приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко P.O. № 50240633.

Наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №1786/5 від 20 травня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_13 від 22 січня 2020 року. Скасовано рішення від 16 грудня 2019 року приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко P.O. № 50240633.

На підставі наведених обставин позивачка ОСОБА_2 просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 20 травня 2021 року № 1786/5;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на: домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 0:02:002:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0519га, кадастровий номер 0:02:002:0051, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 30 червня 2017 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 755, зареєстрований номер запису про право власності 29006329, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30 червня 2017 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 756, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 28 грудня 2018 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 2212, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 0:02:002:0052 від 28 грудня 2018 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 2214, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0519 га, кадастровий номер 0:02:002:0051 від 28 грудня 2018 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 2213, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 ; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНМАРК», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє самостійно та як законний представник малолітньої ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання права власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на: домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 0:02:002:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0519га, кадастровий номер 0:02:002:0051, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 30 червня 2017 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 755, зареєстровану номер запису про право власності 29006329, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30 червня 2017 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 756, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 28 грудня 2018 року, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 2212, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 0:02:002:0052 від 28 грудня 2018 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 2214, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0519 га, кадастровий номер 0:02:002:0051 від 28 грудня 2018 року, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кравченко О.О., реєстровий номер 2213, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_10 .

У задовленні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 956 грн. 08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 956 грн. 08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 956 грн. 08 коп.

Із указаним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року не погодилася відповідачка ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, не взяв до уваги, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 28 грудня 2018 року нотаріусом було перевірено належність земельних ділянок та домоволодіння продавцю, а також наявність арештів та заборон. Будь-які відомості щодо іпотеки або заборони на вищезазначені об`єкти у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні, тобто відповідач ОСОБА_1 під час придбання нерухомого майна діяла добросовісно. Також відповідач зауважила про незаконність дій нотаріуса щодо внесення відомостей у реєстр про право власності ОСОБА_5 на спірне нерухоме майно. Крім того, відповідач зазначила, що запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а підлягає відновленню з моменту вчинення запису про таке відновлення та зауважила, що ні ТОВ «ФК «Фінмарк», ні ОСОБА_5 з позовом про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна не зверталися.

Апелянт посилається на те, що укладений 25 лютого 2019 року між ТОВ «ФК «Фінмарк» та ОСОБА_5 договір про відступлення права вимоги не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки ОСОБА_5 не є зареєстрованим у законному порядку суб`єктом, що має право надавати фінансові послуги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

17 листопада 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження представником ОСОБА_4 та Міністерством юстиції України отримана електронною поштою 23 листопада 2022 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року справу призначено до розгляду.

12 грудня 2022 року до Дніпровського апеляційного суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ставиться питання про залишення без змін рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Міністерства юстиції України (том № 3, а.с.181-215).

19 грудня 2022 року до Дніпровського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_14 адвоката Патики А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року залишити без змін (том № 3, а.с. 227 241).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою (том № 4, а.с. 4).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про виклик на сайті Єдиного Контакт-центру судової влади України (том № 4, а.с. 9).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року відповідач ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (том № 4, а.с. 4).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року третя особа ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 4, а.с. 12).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року третя особа ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про виклик на сайті Єдиного Контакт-центру судової влади України (том № 4, а.с. 9).

В судове засідання апеляційного суду 01 березня 2023 року представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНМАРК» не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 4, а.с. 10).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Бразалук С.С., представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Шклярук Д.С., представника позивача ОСОБА_2 адвоката Патика А.В., представника Міністерства юстиції України Петрушевську І.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 78/в та додаткову угоду № 5 на суму кредиту в розмірі 52500,00 доларів США.

Відповідно до іпотечного договору № 1, укладеного 25 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 та додаткових угод № 1 від 24 жовтня 2006 року та № 2 від 28 січня 2008 року, посвідчених приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим C.O., ОСОБА_9 передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Згідно п.3.1 вищевказаного договору, Іпотекодавець погоджується з тим, що протягом дії іпотечного договору він не має права без письмової згоди Іпотекодержателя вчиняти чи опосередковано сприяти вчиненню відчуження предмету іпотеки.

Відповідно до витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 листопада 2005 року домоволодіння по АДРЕСА_1 перебуває під забороною відчуження.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 30 листопада 2005 року домоволодіння по АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці в АТ «ВА Банк».

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додатковим рішенням від 24 травня 2017 року по справі № 202/1273/17 було визнано: недійсним кредитний договір від 25 листопада 2005 року № 78/в, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 , а також всі додатки до нього, які є його невід`ємною частиною; визнано недійсним іпотечний договір № 1 від 25 листопада 2005 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим CO. та зареєстрований в реєстрі за № 3946; скасовано запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2629741; скасовано запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 2642196; скасовано запис про обтяження земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; скасовано запис про обтяження № 12859330 від 13.08.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заставу рухомого майна, а саме: автомобіля марки MERCEDES-BENZ 280, рік випуску: 1994, колір синій, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ; скасовано запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження: 12140356.

Ухвалою від 29 вересня 2019 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за заявою уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни було скасовано заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додаткове рішення від 24 травня 2017 року по справі № 202/1273/17.

30 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 .

01 вересня 2017 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 7958, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № 78/в перейшли до TOB фінансова компанія «Фінмарк».

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2018 року цивільну справу № 202/1273/17 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк» про захист прав споживачів було передано до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю.

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 продала земельні ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 (відповідно до довідки від 17 вересня 2019 року Горьківської сільської ради домоволодіння АДРЕСА_2 раніше мало адресу АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 та ОСОБА_10 по 1/2 частки кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер, спадкоємцями померлого ОСОБА_10 є ОСОБА_11 діюча самостійно та як законний представник малолітньої ОСОБА_7 .

25 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимоги № 083/11-16-К, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором № 78/в укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» перейшли до ОСОБА_5 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Уповноваженої особи фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк» про захист прав споживачів було відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2019 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк», заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Уповноважена особа фонду на ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна Марина Анатоліївна, ОСОБА_12 , про поворот виконання рішення задоволено; допущено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2017 року та додаткового рішення від 24.05.2017 року по цивільній справі № 202/1273/17 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, ОСОБА_12 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінмарк» про захист прав споживачів.

В порядку повороту виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2017 року та додаткового рішення від 24.05.2017 року по цивільній справі № 202/1273/17: - поновити запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 2629741;

- поновити запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 2642196;

- поновити запис про обтяження земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009, в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- поновити запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек щодо земельної ділянки за кадастровим номером :08:013:0009, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- поновити запис про обтяження № 12859330 від 13.08.2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заставу рухомого майна, а саме: автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 280», рік випуску: 1994, колір синій, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ;

- поновити запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 12140356.

26 червня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Письменниковою Г.В. Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було здійснено поворот виконання заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додаткового рішення від 24 травня 2017 року по справі № 202/1273/17.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про Обтяження та Іпотеку на домоволодіння АДРЕСА_1 за станом на 26 червня 2019 року були поновлені.

18 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» були укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №1, посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером № 3946.

20 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_5 було укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №1, посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером № 3946 та договір відступлення прав вимоги за договором застави № 1 посвідченим 25.11.2005 року приватним нотаріусом ДМНО Чернишовим С.О. за реєстровим номером №3947, укладених між ОСОБА_4 та ВАТ «ВіЕйБі Банк».

10 грудня 2019 року приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко Р.О. відповідно до договору іпотеки та у відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» було зареєстровано право власності на домоволодіння та земельні ділянки по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

30 березня 2020 року ОСОБА_5 продав домоволодіння та земельні ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Однак ОСОБА_1 , вважаючи рішення приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко Р.О. неправомірним, звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України. Колегією Міністерства юстиції України сформовано висновок від 16 листопада 2020 pоку, яким рекомендовано скаргу ОСОБА_13 задовольнити; скасувати рішення від 16 грудня 2019 року приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко P.O. № 50240633.

Наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 1786/5 від 20 травня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_13 від 22 січня 2020 року. Скасовано рішення від 16 грудня 2019 року приватного нотаріуса ДМНО Бондаренко P.O. № 50240633.

Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 про те, що позивачем заявлялася вимога про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1786/5 «Про задоволення скарги» від 20.05.2021 року, але вона не була судом задоволена, є безпідставними, оскільки висновки колегії з розгляду скарг, затверджені наказом Міністерства юстиції спростовані наданими приватним нотаріусом ДМНО Бондаренко Р.О. документами на запит суду в рамках даної справи.

Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 про те, що вона не згодна з доводами позивачки про те, що в разі скасування рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі скасованого рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису, отже іпотека діяла на час укладання ОСОБА_1 та ОСОБА_10 оспорюваних договорів і на них поширюється стасус іпотекодавців є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (частина четверта статті 631 ЦК України).

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Ухвалою від 21 травня 2019 року Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та допущено поворот виконання заочного рішення судді Мороза В.П. Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додаткове рішення від 24 травня 2017 року по справі No202/1273/17. Дана ухвала суду ніким не оскаржувалася та набрала законної сили.

26 червня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Письменниковою Г.В. Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було здійснено поворот виконання заочного рішення судді Мороза В.П. Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 березня 2017 року та додаткового рішення від 24 травня 2017 року по справі №o 202/1273/17. Записи про Обтяження та Іпотеку на домоволодіння АДРЕСА_1 за станом на 26.06.2019 року були поновлені в реєстрі.

Ані ухвала від 21 травня 2019 року Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, ані рішення від ОСОБА_15 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про поворот виконання рішення суду та поновлення записів про іпотеку та обтяження ніким, в тому числі і апелянтом не оскаржувалися, а тому є чинними.

Отже, необхідності звернення до суду ТОВ ФК «Фінмарк» чи ОСОБА_5 з позовом про визнання права іпотекодержателя необхідності уже не було, адже запис про іпотеку уже був в реєстрі. Більш того, запис про іпотеку може бути припиненим лише і тільки на підставі заяви іпотекодержателя або рішення суду, а тому автоматичне припинення запису про іпотеку є неможливим.

Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 про те, що вона не згодна з доводами позивачки про те, що укладений 25 лютого 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінмарк» та ОСОБА_5 договір про відступлення прав вимоги № 083/11-16-К не відповідає нормам чинного законодавства у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не є зареєстрованим в установленному порядку суб`єктом, що має право надавати фінансові послуги, є безпідставними, виходячи з наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12, 81 ЦПК України).

Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що однією з основних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 ЦК України).

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина п`ята статті 655 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 516 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями у кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права слідує, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

За загальним правилом відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

У той же час процедура припинення банку як юридичної особи проводиться у порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI, і ця процедура здійснюється з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Наслідками початку процедури ліквідації банку, які передбачені статтею 46 спеціального Закону, є, зокрема, завершення банківської діяльності банку закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; настання строку виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) тощо.

Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п`яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

При проведенні процедури ліквідації банку Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку.

Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: на відкритих торгах (аукціоні); шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги (стаття 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Пунктом 5.11 глави 5 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, яке є спеціальним нормативним актом, що визначає умови реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури (в редакції, яка діяла до 21 листопада 2016 року), було унормовано, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 листопада 2016 року № 2526 "Про внесення змін до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" у пункті 5.11 глави 5 розділу V цього Положення виключені слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок)».

Положення нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру ліквідації банку, допускають продаж майна банку, який перебуває в стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання на конкурсних засадах будь-яким суб`єктам правовідносин, у тому числі без статусу банку або фінансової установи.

При цьому, враховуючи відкликання Національним банком України банківської ліцензії ПАТ «ВіЕйБі банку», а також наслідки початку процедури ліквідації банку й цілі цієї процедури, обмеження прав фізичних осіб на участь у торгах з продажу прав вимоги ПАТ «ВіЕйБі банку», законодавством не визначені.

В той же час Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом.

Положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняті на його виконання нормативно-правові акти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не містять заборони щодо придбання фізичними особами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, є пріоритетними щодо інших нормативних актів України.

ОСОБА_5 не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16.12.2020 року № 640/14873/19, провадження № 61 6649св20; а також у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 295/3588/14-ц та від 31 липня 2019 року у справі № 910/4816/18.

Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 про те, що задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та купівлі-продажу домоволодіння від 28.12.2018 року, укладених між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , що в подальшому потягне витребування спірного майна у добросовісних набувачів, призведе до порушення статті 1 Першого пртоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод, є безпідставними, виходячи з наступного.

28 грудня 2018 року ОСОБА_3 продала земельні ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 (відповідно до довідки від 17.09.2019 року Горьківської сільської ради домоволодіння АДРЕСА_2 раніше мало адресу АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 та ОСОБА_10 по 1/2 частки кожному.

В свою чергу 30 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , було укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Отже ОСОБА_1 , купуючи предмет спору у ОСОБА_3 на підставі вищевказаного договору знала, що попереднім власником цього майна був ОСОБА_4 .

В свою чергу, спір між ОСОБА_4 та банком щодо недійсності договору іпотеки, предметом якого є спірне майно, по справі № 202/1273/17 тривав з лютого 2017 по 11 листопада 2019 року.

Ані ОСОБА_1 , ані його члени родини з моменту отримання у власність домоволодіння (грудень 2018 року) в ньому не реєструвалися і фактично не проживали і ним не користувалися.

Отже, дані факти свідчать про те, що ОСОБА_1 не була добросовісним набувачем.

30 березня 2020 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_2 домоволодіння та земельні ділянки по АДРЕСА_1 .

На момент вчинення правочинів жодних заборон на їх здійснення не було. Також були відсутні судові спори щодо спірного домоволодіння. Продавець ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 ключі від домоволодіння і з того часу остання ним користується та володіє.

Отже, саме ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного домоволодіння та земельних ділянок.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів, що були предметом дослідження в суді першої інстанції, не спростовують висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування законного і обгрунтованого рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 07 березня 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна