1Справа № 335/2491/23 2-з/335/20/2023
УХВАЛА
27 березня 2023 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних виплат у зв`язку зі звільненням, -
24 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних виплат у зв`язку зі звільненням.
Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що згідно Наказу №02-011/к від 01.02.2023 ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника дільниці контрольно-вимірювальних приладів та автоматики, відділу головного енергетика, служби головного інженера, технічної дирекції Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з 01.02.2023 за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов трудового законодавства та колективного договору.
Згідно Наказу №02-012/к від 01.02.2023 ОСОБА_1 звільнений з 0,5 ставки головного метролога, технічного відділу, технічної дирекції з 01.02.2023 за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП, у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов трудового законодавства та колективного договору.
Позивач вказує, що на день звільнення існувала заборгованість з виплати йому заробітної плати у загальному розмірі 105 244,12 грн., що підтверджується розрахунковим листом за лютий 2023 року. Зазначає, що станом на дату звернення з позовною заявою відповідач не виплатив жодних грошових коштів та приймає заходів щодо ухилення від виконання зобов`язань щодо виплати позивачу належних грошових коштів, оскільки як йому стало відомо підприємство здійснює виплату заробітної плати своїм працівникам.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).
Разом з цим, до заяви про забезпечення позову позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що незастосування заходу забезпечення позову у виді накладання арешту на грошові кошти призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Також не надано доказів того, що єдиним джерелом погашення заборгованості за рішенням суду у цій справі можуть бути лише грошові кошти, що акумулюються (перебуватимуть) на рахунках, що належать відповідачу.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивачем не доведено що між сторонами дійсно виник спір, а також не доведено наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354, ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних виплат у зв`язку зі звільненням - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2023 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко