Ухвала

02 лютого 2023 року

місто Київ

справа № 203/578/21

провадження № 61-1358ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року

у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна, про припинення права власності, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

Дніпровська міська рада у лютому 2021 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»

(далі - ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень»), треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О. В., у якому просила:

- скасувати запис про реєстрацію права власності від 24 квітня 2017 року № 20127285 про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 01 та припинити право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 ;

- скасувати запис № 20127285 про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав за ОСОБА_1 , внесений державним реєстратором Дніпровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим Сергієм Олександровичемна підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 квітня 2017 року індексний номер 34924117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01;

- визнати спадщину у виді квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передати її у власність територіальної громади в особі Дніпровської міської ради.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 09 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська задовольнив позов Дніпровської міської ради.

Суд скасував запис про реєстрацію права власності від 24 квітня 2017 року № 20127285 про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 01 та припинив право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56, 00 кв. м, житловою площею 36, 05 кв. м, яка в цілому складається з: 1 - коридор, 2 - комора, 3, 4, 5 - житлові кімнати, 6 - кухня, 7 - туалет, 8 - ванна, І - балкон, і скасував запис № 20127285 про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав за ОСОБА_1 , внесений державним реєстратором Дніпровської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Молчановим С. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 квітня 2017 року індексний номер 34924117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01.

Визнав відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 та передав її у власність територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 24 січня 2023 року Дніпровський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 26 січня 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначила таке:

- (1) суд першої інстанції здійснив розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_1 , належним чином не повідомленої про дату, час і місце розгляду справи;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, згідно з якими обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу, невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц, у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у

справі № 127/2871/16-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 361/3865/19, від 27 квітня 2021 року у справі № 619/2314/13, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/7712/16-ц, щодо визначення порядку належного інформування судом учасника справи про судовий розгляд;

- (4) суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотань про витребування матеріалів;

- (5) суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані у справі докази;

- (6) суди першої та апеляційної інстанцій встановити обставини, що мають істотне значення на підставі недопустимих доказів

- (7) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 760/13211/18, від 04 лютого 2020 року у справі № 2/2218/3845/11, від 25 лютого 2020 року у справі № 522/25494/15-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, від 01 грудня 2021 року у справі № 382/2284/18, від 24 червня 2022 року у справі № 463/1166/19, щодо допустимості доказів;

- (8) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 18 травня 2020 року у справі № 761/28849/16-ц, від 27 липня 2020 року у справі № 621/1255/17, від 23 грудня 2020 року у справі № 757/28231/13-ц, від 29 вересня 2021 року у справі № 190/1097/18, від 27 жовтня 2021 року у справі № 523/1712/18, від 02 листопада 2021 року у справі № 237/4569/17,від 19 січня 2022 року у справі № 369/15995/18, від 14 вересня 2022 року у справі № 295/190/20, щодо стандартів доказування;

- (9) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 320/5056/17-ц, щодо процедури спадкування в Україні;

- (10) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норму права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2018 року у справі № 48/340, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, в яких визначено, що відомості з Державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, допоки не доведено протилежне.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 5 частини першої, пунктах 1, 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної та беззаперечної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навела обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення судів першої та апеляційної інстанцій, не підтвердила ризики настання негативних наслідків для неї, не надала докази відкриття виконавчого провадження, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Кіровського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 203/578/21 за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк Олена Володимирівна, про припинення права власності, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання спадщини відумерлою.

У задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак