Справа № 346/2444/22
Провадження № 2-п/346/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

головуючого судді П`ятковського В.І.

при секретарі Гапченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою адвоката Атаманюка Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить скасувати заочне рішення Коломийського міськрайонного від 04 листопада 2022 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця, як відповідачка у вказаній цивільній справі не отримувала ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та судових повісток, а отже не була належно повідомлена про розгляд справи. Зазначає, що на період розгляду справи вона перебувала за кордоном, тому не знала про розгляд справи та була позбавлена подати до суду відзив на позовну заяву.

ОСОБА_5 не заперечує, що дійсно вони з чоловіком не підтримують сімейних відносин тривалий час, шлюб між ними існує формально та надії на його збереження немає. Однак, вона не погоджується із рішенням в частині залишення проживання їхньої малолітньої дочки ОСОБА_6 з батьком. Вказує, що відповідачка постійно підтримувала зв`язок із дочкою, телефонувала їй, чоловікові та його матері, які піклувалися про дитину, доки вона перебувала за кордоном, передавала для дитини речі та солодощі.

Тому просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати вказане заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами, розгляд справи проводити у відсутності відповідачки та її представника.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій щодо скасування заочного рішення заперечив, вважає його законним, а відповідачка в свою чергу не навела належних та допустимих аргументів для його скасування. Зазначив, що не чинить останній перешкоди у спілкуванні з дитиною, а будь-який спір щодо визначення місця проживання дитини слід вирішувати окремо від розірвання шлюбу. Розгляд справи просить проводити в його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належних чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, заяви сторін, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 червня 2022 року ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3 . Позовні вимоги мотивував тим, що протягом останніх років сімейне життя між ним та відповідачкою погіршилося, вони втратили взаєморозуміння та добрі почуття один до одного. Зазначив, що шлюб існує формально та з весни 2021 року вони спільно не проживають.

Позивач також просив залишити проживати з ним малолітню дочку ОСОБА_6 , яка проживає з ним, та вказав, що відповідачка участі у вихованні дитини не бере.

04 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, копію ухвали та позовної заяви з додатками направлено відповідачці, на вказану у позовній заяві поштову адресу. Однак, копія позовної заяви та судові повістки повернулися не врученими. Слід зазначити, що поштова кореспонденція направлялася відповідачці за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області (а.с. 43).

04 листопада 2022 року за згодою представника позивача судом ухвалено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги задоволено, шлюб між сторонами розірвано, малолітню дитину залишено проживати з батьком та стягнуто з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір (а.с. 48-49).

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позов з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за обов`язкової наявності двох умов разом.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Так, в судовому засіданні дійсно встановлено, що попри належне повідомлення судом відповідачка вказані повідомлення не отримала та не знала про розгляд справи. В той же час в матеріалах справи наявна розписка відповідачки про отримання копії заочного рішення 12 листопада 2022 року (а.с. 12).

За даних обставин суд вважає причини пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення поважними та вважає за необхідне поновити їх.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходив з встановленого з матеріалів справи факту, що подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе, так як суперечить інтересам позивача та його неповнолітньої дитини, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в у заяві відповідачки про перегляд заочного рішення. Оскільки представник вказує, що дійсно сторони тривалий час не проживають однією сім`єю, шлюб між ними існує формально та надії на його збереження немає.

Водночас слід зазначити, що очевидним є те, що спір між сторонами виник з приводу особистих немайнових відносин, і відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах СК України.

Так, відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про перегляд заочного рішення, суд враховує принцип правової визначеності, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підлягає застосуванню судами України відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовим принципами, які мають скеровувати тлумачення статті 6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя.

Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

У його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, як вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншим словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Христов проти України» (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Водночас скасування рішення суду, яке вже частково виконано, може (поряд з іншими обставинами) свідчити про зведення принципу res judicata нанівець (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України» (заява № 61333/00)).

Представник відповідача не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки у заяві про перегляд заочного рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення.

Посилання представника на те, що відповідачка була позбавлена права відносно можливості висловлення своєї позиції щодо визначення місця проживання дитини, суд не бере до уваги, оскільки вказані вимоги не є предметом розгляду позовної заяви про розірвання шлюбу.

Таким чином, метою подання заяви про скасування заочного рішення про розірвання шлюбу є не збереження сім`ї, а вирішення питань щодо визначення місця проживання дитини та участі матері в її вихованні.

Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що малолітня дитина сторін проживає з батьком. Вказаний факт підтверджується представником відповідачки, який у заяві про перегляд заочного рішення вказав, що дійсно дитина сторін проживає з батьком, оскільки матір перебуває за кордоном. Таким чином сторони добровільно дійшли згоди щодо проживання дитини з батьком.

В той же час, спір між сторонами з приводу створення позивачем перешкод у спілкуванні матері та дитини не є предметом розгляду справи про розірвання шлюбу, та повинен вирішуватися в іншому провадженні із залученням представників органу опіки та піклування.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини та викладене вище, встановлену законом обов`язковість судових рішень, сторони є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

Виходячи з цього, відсутності мотивації усіх в сукупності підстав для скасування заочного рішення суду, підстави для задоволення заяви відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 284, 287, 288, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити відповідачці ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву адвоката Атаманюка Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя П`ятковський В. І.