Справа № 523/8368/17
Провадження №2/523/644/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №9, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст доводів позивача

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та просить визнати за ним право власності на 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , який в цілому складається з однієї кам`яної житлової будівлі під літ.»А», житловою площею 151,4 кв.м, загальною площею 222,6 кв.м, та надвірних будівель : літ. «Б,В,Ж,З» - сараїв, «Д» - гаражу, «Г» - літньої кухні, №1-4 огородження, 1,11 мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 474 кв.м., що складається з літ.: "А" -2-1 кухні; 2-2 житлової кімнати; 2-3 житлової кімнати ;2-4 ванної; 2-5 коридору, житловою площею 32,5 кв.м; літ. "Д" - гаража; 1/8 огорожі; 1/8 вимощення; 1/8 літ. "В" вбиральня.

В обгрунтування вимог він зазначив, що до складу частки відчуженої за договором дарування відповідачу не входить гараж під літ. "Д", що вбачається і з рішення Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 р. та вказаного договору дарування від 02.12.2010 р. №10884. Спір виник саме через гараж, який входить до 32/100 частки домоволодіння належних позивачу.

Короткий зміст доводів відповідача

Відповідач подав до суду відзив за змістоом якого заперечував проти заявленого позову, вказуючи на те, що позивач є власником 32/10 частин будинку на підставі договору дарування, його вимога суперечить закону, є підміною підстав виникнення права власності. Неналежний спосіб захисту є підставою для відмови в задоволенні позову. З моменту набрання законної сили рішенням Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 р. співвласники домоволодіння втратили право відчужувати частку у праві власності на домоволодіння в цілому (ідеальну частку), натомість отримали право на розпорядження реальною часткою , виділеною кожному з них в натурі.

Рух справи

23.06.2017 р. суддею Виноградовою Н.В. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рибак С.О., про визнання договору дарування недійсним.

28.08.2018 р. ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та просить визнати за ним право власності на 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями.

30.08.2018 р. зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до сумісного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2

28.11.2018 р. після повторного авторозподілу справи, суддею Середою І.В. справу прийнято до розгляду.

22.01.2020 р. підготовче провадження у справі закрито, призначено їїдо судового розгляду.

Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, від позивача в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, від відповідача ОСОБА_2 і третіх осіб заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Мотивувальна частина

Обставини справи

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , є власником 32/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що складається в цілому із однієї кам`яної житлової будівлі під літ. "А", житловою площею 151,4 кв. м. та надвірних будівель: "Б, В, Ж, З" - сараїв, "Д" - гаража, "Г" - літньої кухні, №1-4 - огородження, 1, 11 - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 474 кв. м., на підставі Договору дарування нерухомого майна зареєстрованого 14.08.2002 року за №1771 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рибак С.О. Право власності зареєстровано Одеським міським БТІ та РОН 15.08.2002 року в кн. №121 доп - стор. 32 - р № 3701

ОСОБА_2 , є власником 25/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що складається в цілому із однієї кам`яної житлової будівлі під літ. "А", житловою площею 151,4 кв. м. та надвірних будівель: "Б, В, Ж, З" - сараїв, "Д" - гаража, "Г" - літньої кухні, №1-4 - огородження, І, ІІ - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 474 кв. м., на підставі Договору дарування нерухомого майна зареєстрованого 02.12.2010 року за №10884 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. Право власності зареєстровано КП "Одеське міське БТІ та РОН" 13.12.2010 року в кн. 121 доп - 32 - р за № 3701, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 28331734 від 13.12.2010р.

Вищезазначені частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 були подаровані ОСОБА_1 .

З 2002 року позивач володіє та користується гаражем, зазначеним в технічному паспорті виготовленому КП "Одеське міське БТІ та РОН" 06.02.2012 року під літерою "Д", що входить до подарованої йому частини 32/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорту від 06.02.2012 року.

КП "БТІ" Одеської міської ради в листі №464250.67.15 від 10.11.2015 року роз`яснило, що 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , що складається в цілому із однієї кам`яної житлової будівлі під літ. "А", житловою площею 151,4 кв. м. та надвірних будівель: "Б, В, Ж, З" - сараїв, "Д" - гаража, "Г" - літньої кухні, №1-4 - огородження, 1, 11 - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 474 кв. м., складаються з літ.: "А" - 2-1 кухні; 2-2 житлової кімнати; 2-3 житлової кімнати; 2-4 ванної; 2-5 коридору, житловою площею 32,5 кв. м.; літ. "Д" - гаража; 1/8 огорожі; 1/8 вимощення; 1/8 літ "В" вбиральні, яку переобладнано в сарай, що не є самочинним.

Згідно з умовами Договору дарування нерухомого майна зареєстрованого 02.12.2010 року за №10884 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., а саме п. 1, ОСОБА_2 отримав в дар від ОСОБА_1 25/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , зазначено та перелічено з чого складається 25/100 частин домоволодіння: - "за заявою власника відчужується 25/100 частин домоволодіння: із літ. "А": коридор 1-1, кухня 1-2, кладовка 1-3, коридори 1-4, 1-5, житлові 1-6, 1-7, санвузол 1-8, житловою площею 38,3 кв. м., 1/2 сараю літ. "Б", 1/4 сараю літ. "В", сарай літ. "Ж", 1/4 огороджень №1-3, 1/4 мостінь І-ІІ, що складають 25/100 частин домоволодіння".

Рішенням Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 року було визнано право власності на 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 (дідом позивача та відповідача), що складаються з: літ. на І поверсі літ. «А» - жилої кімнати 2-3 площею 17,2 кв. м., жилої кімнати 2-2 площею 15,3 кв. м.; в прибудові літ. «а» - коридору 2-5 площею 2,7 кв. м., ванної кімнати 2-4 площею 4,5 кв. м.; в прибудові літ. «а-2» - кухні 2-1 площею 6,4 кв. м.; на II поверсі літ. «А» - жилої кімнати 4-2 площею 17,4 кв. м., жилої кімнати 4-3 площею 18,7 кв. м.; в прибудові літ. «а» - коридору 4-1 площею 3,4 кв. м., веранди 4-1-а площею 5,4 кв. м.; з підсобних приміщень - гаражу, 1/4 частин огороджень, воріт, мощення, вбиральні.

Як вбачається із рішення Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 року саме до складу цих 45/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 і входить підсобне приміщення - гараж, який є єдиним гаражем у складі житлового будинку в цілому.

Згодом, 01.06.1984 року, ОСОБА_5 , із належних йому відповідно до рішення Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 року 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , подарував 32/100 частин цього житлового будинку своєму сину ОСОБА_1 (батькові позивача та відповідача по справі), що підтверджується Договором дарування посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 01.06.1984 року за №4-972, зареєстрованого в "ОМБТІ" в кн. 15 дод., на стор. 93, за реєстр. №3701.

14.08.2002 року, відповідно до Договору дарування нерухомого майна зареєстрованого 14.08.2002 року за №1771 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рибак С.О., ОСОБА_1 , в свою чергу, ці 32/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , які, відповідно до п. 1 договору дарування, належали йому на підставі Договору дарування посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою 01.06.1984 року за №4-972, зареєстрованого в "ОМБТІ" в кн. 15 дод., на стор. 93, за реєстр. №3701, подарував позивачу по справі ОСОБА_1 , право власності зареєстровано Одеським міським БТІ та РОН 15.08.2002 року в кн. №121 доп - стор. 32-р№ 3701.

18.02.2019 р.. Суворовським районним судом м.Одеси у справі №523/1213/17 ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном. Позов задоволено повністю, зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні, користуванні та розпорядженні приватною власністю, а саме гаражем, що входить до надвірних будівель, належних ОСОБА_1 на праві приватної власності 32/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , що складається в цілому з однієї кам`яної житлової будівлі під літ.»А», житловою площею 151,4 кв.м. та надвірних будівель: «Б,В,Ж,З» - сараїв, «Д» - гаражу, «Г» - літньої кухні, №1-4 огородження, 1,11 мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 474 кв.м., що зазначений літерою «Д» в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 06.02.2012 року, шляхом звільнення гаражу літ «Д» від належного ОСОБА_2 майна - це автомобіля марки BMW 535, 1985 року випуску, державний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , запчастин до цього автомобіля , чотирьох коліс на дисках.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси набрало законної сили на підставі постанови Верховного Суду від 11.03.2021 р.

Позиція суду

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Нормами ст.ст.15,16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За нормами ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Як закріплено в нормі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.2 ст.76 ЦПК України).

За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як визначено ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 року та Договору дарування 02.12.2010 року за №10884 вбачається, що до 25/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 не входить.

А згідно з вказаним рішенням Судової колегії з цивільних справ Одеського обласного суду від 10.08.1983 року гараж входив в 45/100 частин, з яких 32/100 частин було відчужено в наступному за договорами дарування від 01.06.1984 року та від 14.08.2002 р.

Отже, право власності ОСОБА_1 було набуто на підставі договору дарування, і перелік будівель, разом з літ . «Д», які входять до 32/100 частин раніше вже визначена рішенням суду, тому підстав для визнання права власності ще за рішенням суду не має, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,81,89, 258-259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 25.01.2023 р.

Суддя