Справа № 344/4440/23
Провадження № 2-о/344/171/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження:

- усунення перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 є дочкою заявниці. Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 володіє рівною часткою квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 систематично вчиняє відносно заявниці психологічне насильство. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.2023 року у справі № 344/2187/23 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Даним рішенням встановлено та підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру щодо заявниці. У 2021 році відносно ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 259766, згідно якого остання вчинила насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 . Виходячи із відповіді Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 14.03.2023 року № 4050/108/46/04-2023, 09.11.2021 року на ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис строком на 5 діб з забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Також, було складено вищезазначений протокол за ст. 173-2 КУпАП та ОСОБА_3 28.01.2023 року було взято на профілактичний облік.

У заяві вказується на те, що заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 , вже протягом тривалого часу. Поведінка дочки негативно впливає на її здоров`я. Заявниця неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не давало жодного результату. ОСОБА_3 не змінила своєї поведінки. їй виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, вона притягалася до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. На сьогоднішній час заявниця боїться за своє життя та здоров`я через страх перед дочкою, яка у будь-який час може завдати їй шкоди. ОСОБА_3 вчиняє психологічне та фізичне насильство щодо заявниці протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після рішення суду вона і надалі погрожує заявниці розправою та впевнена у своїй безкарності. Її агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення фізичного та психологічного насильства ОСОБА_3 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою і тому звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства.

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали подану заяву у повному обсязі. Просять задовольнити вимоги заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо поданої заяви, вказавши, що жодної шкоди вона матері не заподіювала. У неї з сестрою виник конфлікт після складеного матір`ю заповіту на користь останньої.

Допитана як свідок у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила суду, що вона є онукою ОСОБА_1 . Протягом п`яти років бабуся страждає від знущань її доньки ОСОБА_3 . Все почалося з часу, коли бабуся склала заповіт на належну їй частку квартири на користь її матері. Свідок вказала, що ОСОБА_3 вживає алкогольні напої, поводить себе агресивно по відношенню до ОСОБА_1 , вривається до неї у ванну, вломлюється у кімнату бабусі, що негативно впливає на стан здоров`я бабусі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що вона є дочкою ОСОБА_1 . Її сестра ОСОБА_3 живе з мамою і знущається над нею. ОСОБА_3 розбила двері у кімнату матері, заходить до неї без дозволу, викрала документи на квартиру. Від таких дій погіршується стан здоров`я матері. Сестра почала поводитись агресивно по відношенню до матері після того як мама склала заповіт на її користь.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_3 є його колишньою дружиною. Йому відомо, що ОСОБА_3 вживає алкоголь, поводиться агресивно по відношенню до матері, з якою проживає. ОСОБА_1 постійно телефонує йому, скаржиться на дочку. Вважає, що такі дії ОСОБА_3 вчиняє після того, як ОСОБА_1 переписала належну їй частку квартири на іншу дочку.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 володіє рівною часткою квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки № 02-022940 про склад сім`ї від 09.08.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.2023 року у справі № 344/2187/23 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Даним рішенням встановлено та підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_1

09.11.2021 року відносно ОСОБА_3 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 259766, згідно якого остання вчинила насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_1 .

Як слідує з відповіді Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 14.03.2023 року № 4050/108/46/04-2023, наданої на адвокатський запит, 09.11.2021 року на ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис строком на 5 діб з забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Також, було складено протокол за ст.173-2 КУпАП та ОСОБА_3 28.01.2023 року було взято на профілактичний облік.

Як вказує заявниця, вона потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_3 вже протягом тривалого часу. Поведінка дочки негативно впливає на її здоров`я. Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, проте це не давало жодного результату. ОСОБА_3 не змінила своєї поведінки. Їй виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, вона притягалася до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. На сьогоднішній час заявниця боїться за своє життя та здоров`я, через страх перед дочкою, яка у будь-який час може завдати їй шкоди.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; -фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_3 вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_1 , що підтверджено відповідними доказами та встановлено з пояснень свідків.

Суд дійшов висновку про те, що наразі існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно заявниці ОСОБА_1 , а також настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на неї обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає, що слід видати обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження:

- усунення перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 81, 89, 263, 264, 265, 350-5, 350-6, 350-8, п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження:

- усунення перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису повідомити Івано-Франківський РУП ГУНП в Івано-Франківській області - для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тарас АНТОНЯК

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2023 року.