Дата документу 01.03.2023 Справа № 320/688/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/688/18 Головуючий у 1 інстанції: Іваненко О.В.
Провадження № 22-ц/807/38/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

Суддів Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання іпотечного договору припиненим,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», про визнання іпотечного договору припиненим.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 11 січня 2010 року між нею, ОСОБА_3 , як покупцем та гр. ОСОБА_4 як продавцем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Продаж був вчинений за 101 636 грн., які нею виплачені продавцю до підписання договору, що підтверджує факт виконання договору. Право власності на житловий будинок виникло у неї відповідно до п.11 договору з часу прий-няття рішення про реєстрацію права власності - 16.10.2010р. КП «Мелітопольське ММБТІ» за реєстраційним № 13653 в книзі 67-96.

На момент вчинення правочину купівлі-продажу даний житловий будинок, як за ствердженням продавця, так й за даними державних реєстрів, нікому іншому не був проданий, подарований, іншим способом відчужений, а також під заставою, забороною (арештом) не перебував. Про будь-які обтяження спірного будинку їй нічого відомо на той

час не було.

Але в 2016 році їй стало відомо, що 27.08.2008р. між ВАТ "Державний ощадний банк

України», правонаступником якого стало ПАТ "Державний ощадний банк України», а зго-

дом АТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем в особі керуючого

Мелітопольським відділенням Запорізької філії ВАТ "Державний ощадний банк» Мільчевої С.Д. та ФОП ОСОБА_2 як іпотекодавцем було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2514 іпотечний договір, предметом якого за п. 1.2. було теж саме нерухоме майно - житловий будинок, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, їй також стало відомо з цього часу, що банк вважає діючим іпотечне зобов`язання за вищевказаним іпотечним договором, яке перейшло до ОСОБА_1 одночасно із правом власності на спірний житловий будинок згідно з договором купівлі-продажу від 11.01.2010р., а тому вона набула статус іпотекодавця за іпотечним договором № 96 від 27.08.2008р. Відтак, банк вважає, що вона має всі права та несе всі обов`язки в тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття права власності на предмет іпотеки, та незалежно від того, що до її відома не була доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

В подальшому їй стало відомо, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.10.2009р. у справі № 26/131/09 ФОП ОСОБА_2 визнано банкрутом. Ліквідато-ром в межах процедури банкрутства звернено стягнення на заставлене майно (іпотечне) спірний житловий будинок та здійснено його реалізацію на біржових торгах. Вважає, що з моменту реалізації спірного житлового будинку на торгах (протокол торгів № 34 від 17.12.2009р.) відбулось припинення іпотеки.

Ухвалою ГС Запорізької області від 20.08.2013р. у справі № 26/131/09, залишеною

без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2014р., було задоволено заяву банку: визнано недійсними результати торгів з продажу спірного житлового будинку, оформлені протоколом біржових торгів № 34 від 17.12.2009р., та договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 19.12.2009р. в особі ліквідатора з гр. ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Лучко Н.Г. за реєстровим № 3058.

Вважає, що вона не могла набути права та обов`язки іпотекодавця в обсязі і на умовах згідно з іпотечним договором, як вказує банк, оскільки за правилами статті 17 ЗУ «Про іпотеку», ч. 1 статті 593 ЦК України право застави (іпотеки) припиняється, зокрема, в разі реалізації предмета застави. Оскільки ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ № 2343-ХІІ, на підставі якого відбувалась реалізація спірного будинку, не містять унормування понов-лення припиненої іпотеки, то іпотека не може бути поновлена після визнання недійсними біржових торгів з продажу іпотечного майна. Також вважає, що відповідно до положень ч. 1 статті 216, статті 236 ЦК України, недійсний правочин є таким з моменту його укладення та не створює інших юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а тому не можуть переходити права і обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором № 96 від 27.08.2008р. по праву слідування на підставі договору купівлі-про-дажу для наступних набувачів, що, як наслідок, тягне за собою припинення іпотеки.

З огляду на те, що спірне нерухоме майно знаходиться у її власності та зареєстрова-не в ЄДР прав на нерухома майно за нею, просила суд визнати припиненим договір іпоте-ки № 96 від 27 серпня 2008 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк Укра-їни», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотеко-держателем, в особі керуючого Мелітопольським відділенням Запорізької філії ВАТ «Дер-жавний ощадний банк» Мільчевої С.Д. та фізичною особою ОСОБА_2 як іпотеко-давцем, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2514, предметом якого є житловий будинок

АДРЕСА_1 ; стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ

«Державний ощадний банк України», судові витрати.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня

2021 року позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Визнано припиненим договір іпотеки № 96 від 27 серпня 2008 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», як іпотекодержателем в особі керуючого Мелітопольським відділенням Запорізької філії ВАТ «Державний ощадний банк» Мільчевої Софії Дмитрівни, діючої на підставі Положення про філію та довіреності від 24.03.2008р., та фізичною особою ОСОБА_2 як іпотекодавцем, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2514, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 705,00грн. та 352,40грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» подало апеля-ційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріаль-ного та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є наступні: судом першої інстанції були порушені правила предметної та суб`єктної юрисдикції, оскільки у разі наявності у провадженні господарського суду справи про банкрутство ФОП ОСОБА_2 всі спори щодо укладених нею правочинів слід розглядати в межах справи про банкрутство; судом першої інстанції не враховано наявність набувшого чинності судового рішення в іншій справі про задоволення позову Ощадбанку до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спірний будинок; судом при застосуванні до спірних відносин правової позиції ВП ВС, висловленої у постанові від 15.06.2021р. у справі № 922/2416/17, щодо припинення іпоте-ки після реалізації предмета іпотеки на торгах, не враховано, що обставини в цій справі є відмінними від тієї справи, а саме, в цій справі торги та укладений на них договір були визнані недійсними судовим рішенням, що набрало законної сили; судом першої інстанції безпідставно було визнано, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки позивач ще у 2013 році дізналась зі справи про банкрутство, у яку її було залучено в якості третьої особи, про порушення своїх прав; судом допущено процесуальне порушення, оскільки ОСОБА_2 у спірних правовідносинах має бути співвідповідачем, а не третьою особою.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 04 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за скаргою АТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2021 року та справу призначено до розгляду на 16 березня 2022 року.

12.01.2022р. Ощадбанком отримано судову повістку та ухвалу про відкриття апеля-

ційного провадження (т. 2 а.с. 138).

Судова повістка, направлена ОСОБА_1 на сповіщену нею адресою:

АДРЕСА_1 , 17.01.2022р. повернулась до апеляційного суду без вручення

із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» ( т. 2 а.с. 139-141).

Судова повістка, направлена ОСОБА_2 за адресою місця її реєстрації: АДРЕСА_2 , повернулась без вручення із зазначенням «адресат відсутній» ( т. 2 а.с. 142-144).

Тому судові повістки вказаним учасникам справи були направлені 18.01.2022р. повторно, але знову повернулись не врученими до апеляційного суду: ОСОБА_2 «адресат відсутній» ( т. 2 а.с. 148-152), ОСОБА_1 «за закінченням терміну зберігання» ( т. 2 а.с. 158-161).

ОСОБА_1 втретє було направлено поштову кореспонденції із апеляційного суду із копією апеляційної скарги, ухвалою про відкриття апеляційного провадження та судовою повісткою на 16.03.2022р., яку вона отримала 07.02.2002р ( т. 2 а.с. 163-164).

Також 28.01.2022р. адвокату позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 було сповіщено телефонограмою про судове засідання, призначене в апеляційному суді на 16.03.2022р. ( т. 2 а.с. 162).

16.03.2022р. на електронну адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення адвоката Антонова О.М. по суті справи та заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю через окупацію м. Мелітополя з`явитись до апеляційного суду ( т. 2 а.с. 165-173).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час триває.

Судове засідання 16 березня 2022 року не проводилось через введений воєнний стан та з метою забезпечення безпеки суддів, працівників суду та учасників справи та розгляд справи відкладено на 25.05.2022р. н 09.40 год.

Судові повістки на 25.05.2022р. не уявилось можливим відправити позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 , оскільки вони зареєстровані у м. Мелітополі, яке є окупованою територією Запорізької області. Справа до розгляду протягом 2022 року у зв`язку із зазначеними обставинами не призначалась.

У 2023 році апеляційним судом з`ясовувалось місцезнаходження учасників справи, зокрема, ухвалами Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2023р. та 30 січня 2023р. було витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України громадянами: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та громадянкою Туркменистану ОСОБА_1 ( т. 2 а.с. 197).

Встановлено, що адвокат Антонов О.М. має електронну адресу, представник апелянта адвокат Іванісов В.С. знаходиться в м. Запоріжжі. Відповідач ОСОБА_2 перебуває за межами України, та двічі перетинала кордон України на в`їзд 06.06.2022р. та 26.12.2022р., а через місяць знову виїздила ( т. 2 а.с. 215). Відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями гр. Туркменистану ОСОБА_1 у період з 24.02.2022р. по 01.02.2023р. в базі даних не виявлено ( т. 2 а.с. 225).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 січня 2023 року поновлено розгляд справи та призначено її розгляд в судовому засідання на 08 лютого 2023 року, справу відкладено за заявою адвоката Антонова О.М. на 01.03.2023р. ( т. 2 а.с. 198).

Адвокату Антонову О.М. сповіщено про розгляд справи через його електронну ад-

ресу, Ощадбанку направлено судову повістку, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено

через оголошення на офіційному веб-сайті Запорізького апеляційного суду.

Зважаючи, що сама позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в ході розгляду справи судом першої інстанції взагалі жодного разу не з`явились до судових засідань, судові повістки не отримували, нових адрес суду не надавали, заяв по суті справи не писали, та таке ж становище мало місце й в апеляційній інстанції до введення воєнного стану в Україні, то колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

У письмових поясненнях по суті апеляційної скарги адвокат Антонов О.М. як представник позивача ОСОБА_1 зазначив, що скарга банку в цілому є необґрун-тованою з огляду на таке. Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013р., не впливають на визначення юрисдикції спорів фізичних осіб з майновими вимогами до боржника, тому їх підсудність слід визначати лише за суб`єктним складом, тобто в даній справі спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, з урахуванням того, що вимоги ОСОБА_1 є немайновими та нею не оспорюється дійсність правочинів, укладених боржником.

ОСОБА_6 також вважає, що рішенням суду у іншій справі за позовом Ощадбанку до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спірний будинок як предмет іпотеки не встановлено преюдиційних фактів для цієї справи в частині чинності іпотеки, а судом в тій справі здійснено лише «правову оцінку» деяких фактів: щодо відновлення дії іпотеки та переходу статусу іпотекодавця за іпотечним договором до ОСОБА_1 . Вказує, що судом вірно була застосована правова позиція ВП ВС, висловлена у постанові від 15.06.2021р. у справі № 922/2416/17, щодо припинення іпотеки після реалізації пред-

мета іпотеки на торгах.

Адвокатом Антоновим О.М. зазначено, що строк позовної давності ОСОБА_1 не пропущено, оскільки порушення її права власності на будинок іпотечним обтяженням є таким, що триває в часі. Також вважає, що порушення прав ОСОБА_1 розпочалось не у межах справи про банкрутство, а з моменту подання позову банком до неї в справі № 320/10393/15-ц як до іпотекодавця та зобов`язаної особи, оскільки до цього обтяження іпотекою набутого нею спірного будинку не було зареєстровано.

Вважає, що суд правильно розглянув справу за участі ОСОБА_2 як третьої особи, оскільки ОСОБА_1 фактично вимоги заявлені до банку, а не до фізичної особи ОСОБА_2 як сторони іпотечного договору.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника Ощад-банку Іванісова В.С., який повністю підтримав апеляційну скаргу, перевіривши закон-ність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах дово-дів апеляційної скарги, урахувавши надані адвокатом Антоновим О.М. письмові пояс-нення на доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.01.2010р. між позивачем ОСОБА_1 як покупцем та гр. ОСОБА_4 як продавцем був укладений договір купівлі-продажу житлового бу-динку АДРЕСА_1 , житловою площею 67,7 кв. м, загаль-ною площею 124,6 кв. м, зазначений на плані літ. А-1 з відповідними господарчими та по-бутовими будівлями та спорудами: літня кухня літ. Б1, погріб з шийкою літ. П, вбиральня літ. У, огорожа № 1, який було посвідчено нотаріусом Мелітопольського міського нотарі-ального округу Тимченко М.Г. за реєстровим номером № 100, що підтверджується копією

договору купівлі-продажу від 11.01.2010р., витягом з державного реєстру правочинів, ви-

тягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.01.2010р. (т. 1 а.с. 27-29).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 111720741

від 25.01.2018р., право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (1. 1 а.с.15).

До набуття права власності на вказаний будинок ОСОБА_1 відбувались такі події.

27 серпня 2008р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» (після зміни форми власності ПАТ, в подальшому АТ) і ОСОБА_2 був укладений договір про іпотечний кредит № 96, на підставі якого останній був наданий кредит в сумі 310 000,00 грн. зі сплатою 20% річних на придбання житлового будинку, з терміном повернення не пізніше 27 серпня 2028 р.

В якості забезпечення повернення кредиту 27.08.2008р. між Відкритим акціо-нерним товариством «Державний ощадний банк України» (після зміни форми власності ПАТ, в подальшому АТ) як іпотекодержателем, в особі керуючого Мелітопольським відділенням Запорізької філії ВАТ "Державний ощадний банк» Мільчевої С. Д., яка діяла на підставі Положення про філію та довіреності від 24.03.2008р., та фізичною особою ОСОБА_2 як іпотекодавцем був укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.В. іпотечний договір, предметом якого згідно з п. 2 є нерухоме майно - житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 123,6 кв. м, житловою площею 67,6 кв. м, літня кухня під літерою «Б-1», погріб з шийкою під літерою «П», убиральня під літерою У, огорожа «1», яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 9-13).

Постановою Господарського суду Запорізької області від 28.09.2009р. у справі № 26/131/09 фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано банкрутом, відкрито ліквідаці-

йну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сеник О.В.

17.12.2009р. в рамках процедури банкрутства Українською товарною біржею прове-дені біржові торги з реалізації нерухомого майна: будинку АДРЕСА_1 , який знаходився в іпотеці, за результатами яких переможцем стала ОСОБА_5 , що зафіксоване у протоколі № 34 (т. 1 а.с. 25).

19.12.2009р. між ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Сеник О.В. та

ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу будинку

АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського но-таріального округу Запорізької області Лучко Н.Г. за реєстровим номером 3058 (т. 1 а.с. 26).

24.12.2009р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Васильцовою О.П. за реєстровим номером 2845.

А 11.01.2010р. ОСОБА_1 купила цей будинок у ОСОБА_4 згідно з вище зазначеним нотаріально посвідченим договором.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Запорізької області Запорізької обла-

сті від 09.12.2013р. в справі № 26/131/09, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2014р., було задоволено заяву ПАТ «Держав-ний ощадний банк України», якою результати торгів з продажу спірного житлового будинку, оформлені протоколом біржових торгів № 34 від 17.12.2009р., визнано недій-сними та визнано недійсним також договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 19.12.2009р. ОСОБА_2 в особі ліквідатора Сеник О.В. з гр. ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Лучко Н.Г. за реєстровим № 3058 (т. 1 а.с.17-24).

ОСОБА_1 в позові у цій справі просила визнати припиненим договір іпотеки з тих підстав, що за правилами статті 17 ЗУ «Про іпотеку», ч. 1 статті 593 ЦК України право застави (іпотеки) припиняється, зокрема, в разі реалізації предмета застави. Оскільки ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ № 2343-ХІІ, на підставі якого відбувалась реалізація спірної квартири, не містять унормування поновлення припиненої іпотеки, то іпотека не може бути поновлена після визнання недійсними біржових торгів з продажу іпотечного майна. Також вважає, що відповідно до положень ч. 1 статті 216, статті 236 ЦК України, недійсний правочин є таким з моменту його укладення та не створює інших юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а тому не можуть переходити права і обов`язки іпотекодавця за іпотечним договором № 96 від 27.08.2008р. по праву слідування на підставі договору купівлі-продажу для наступних набувачів, що, як наслідок, тягне за собою припинення іпотеки.

Задовольняючи вказаний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції погодився з таким вмотивуванням підстав припинення договору іпотеки.

При цьому, суд критично поставився до тверджень відповідача в тій частині, що визнання недійсними результатів торгів з продажу спірного житлового будинку та первинного договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 19.12.2009р. між ФОП ОСОБА_2 в особі ліквідатора Сеник О.В. та ОСОБА_5 , не створює юридичних наслідків, як і укладений в подальшому договір купівлі продажу від 11.01.2010р. між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а дія іпотеки відновлена з моменту вчинення первинного запису, та ОСОБА_1 набула статусу іпотекодавця за іпотечним договором № 96 від 27.08.2008р.

З посиланням на висновки, сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20), суд констатував, що реалізація майна є завершеною з моменту виконання сторонами договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах, та з цього моменту відповідно до пункту 3 частини першої статті 593 ЦК України іпотека проданого майна припиняється; розрахунки з кредиторами, заставодержателями, іпотекодержателями, які здійснюються з виручки за продане на прилюдних торгах майно, проводяться після завершення процедури реалізації майна на прилюдних торгах, тому момент одержання чи факт неодержання кредитором (заставодержателем), іпотекодержателем задоволення своїх вимог не впливає ані на момент завершення процедури реалізації майна на прилюдних торгах, ані на момент припинення іпотеки цього майна.

Судом з урахуванням вказаної правової позиції зазначено, що за відсутності в реєстрі

відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросо- вісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови ВП ВС від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають.

Також судом за хронологією укладання договорів купівлі-продажу житлового будинку

АДРЕСА_1 встановлено, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 11 січня 2010р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 була третім власником зазначеного житлового будинку.

З пункту 4 договору купівлі-продажу від 11.01.2020р. встановлено, що нотаріусом Мелі-топольського міського нотаріального округу Тимченко М.Г. було підтверджено відсутність заборони відчуження за даними Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Таким чином, позивачу ОСОБА_1 на момент укладання договору не було відомо про будь-які заборони щодо житлового будинку на підставі договору іпотеки.

З вказаного вище вмотивування суд першої інстанції дійшов висновку про припине-

ння іпотеки з моменту реалізації іпотечного майна на біржових торгах, та з урахуванням відсутності запису про обтяження щодо спірного будинку на час його купівлі позивачем, що свідчить про її добросовісність, визнав припиненим договір іпотеки.

Відповідач в особі Ощадбанку посилається на допущені судом процесуальні поруше-ння, а саме, розгляд справи про визнання припиненим іпотечного договору за участі сторони цього договору ОСОБА_2 у якості третьої особи, хоча позивачем було подано уточнену позовну заяву, де ОСОБА_2 було визначено вже відповідачем.

Дослідивши вказані доводи скарги, колегія визнає їх обґрунтованими.

Так, позивачем ОСОБА_1 31.01.2018р. було подано позовну заяву про визнання припиненим договору іпотеки, у якій відповідачем було визначено Ощадбанк, а іпотекодавця ОСОБА_2 третьою особою.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2019р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків, а саме, не надання належного обґрунтування залучення ОСОБА_2 у якості третьої особи, а не співвідповідача ( т. 1 а.с. 182).

На виконання вказаної ухвали суду 19.04.2019р. ОСОБА_1 було подано позовну заяву, у якій нею визначено в якості відповідачів Ощадбанк та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 183-184).

Ухвалою Мелітопольського міськраойнного суду Запорізької області від 19 червня 2019р. закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк» , за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ПАТ «Фідобанк» про визнання іпотечного договору припиненим ( т. 1 а.с. 204).

Отже, суд першої інстанції не зважив на ці обставини, ухвалу про прийняття позов-

ної заяви з уточненим суб`єктним складом до розгляду не постановив, ухвалу про залуче-

ння ОСОБА_2 в якості співвідповідача не виніс, позовну заяву, у якій її зазначено від-

повідачем, ОСОБА_2 не направив, призначив до розгляду справу у редакції первісно

поданої позовної заяви та продовжував розгляд справи ще 2,5 роки аж до ухвалення ріше-

ння із ОСОБА_2 як третьою особою, зазначивши її в такому статусі й в судовому рі-

шенні по всьому його тексту.

Між тим, колегія наголошує на тому, що рішення про визнання припиненим догово-ру іпотеки очевидно є рішенням про права та обов`язки сторони за цим договором іпотекодавця ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02 вересня 2020 року у справі № 562/140/13-ц (провадження № 61-8338св19), від 16 червня 2021 року у справі 170/733/19 (провадження № 61-17555св20).

Проте, суд першої інстанції розглянув цю справу за участі сторони договору, який визнається припиненим, у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, однак процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відрізняється за обсягом прав та обов`язків.

За таких обставин мотивування районним судом оскаржуваного судового рішення доведеністю позовних вимог є помилковим та передчасним, оскільки вимоги заявлено не до всіх відповідачів, які мають відповідати за позовом.

Заперечення сторони позивача проти доводів скарги в цій частині колегія визнає неспроможними з огляду на таке. Так, у письмових поясненнях по суті апеляційної скарги, наданих адвокатом Антоновим О.М., вказується, що позовні вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 як до відповідача позивачем ОСОБА_1 фактично не заявлялись, а тому її статус правильно було визначено як третьої особи.

З цього приводу колегія наголошує на тому, що припиненням іпотечного договору буде порушено право іпотекодавця ОСОБА_2 щодо задоволення вимог банку як креди-тора за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки, що потягне для неї негативні наслідки. А отже, в цій справі наявна обов`язкова процесуальна співучасть - у стороні відповідача як співвідповідачі мають бути сторони договору іпотеки, щодо якого позивач ставить питання про визнання його припиненим. А незалучення до участі у справі ОСОБА_2 як відповідача в такому разі є підставою для відмови в задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Зважаючи на все вище зазначене, апеляційний суд через вказане процесуальне упу-щення суду відповідно до приписів п. 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України скасовує ухвалене у справі рішення про задоволення позову та приймає постанову про відмову в його задово-ленні. Інших доводів скарги колегія не перевіряє, оскільки неналежний суб`єктний склад у справі перешкоджає її апеляційному перегляду по суті вирішеного спору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2021 року у цій справі скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії «Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (ЄДРПОУ 02760363) судовий збір в сумі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 березня 2023 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.