Постанова

Іменем України

30 січня 2023 року

м. Київ

справа № 204/6835/18

провадження № 61-7062св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: Дніпровська міська рада, Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року у складі судді Самсонової В. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Дніпровської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» (далі - ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1»), Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації») Дніпропетровської обласної ради, Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому з урахуванням уточнень просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кожним на 1/3 частину гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться в ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після смерті якої залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема гараж № НОМЕР_1 в ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», розташований по АДРЕСА_1.

Вони є спадкоємцями першої черги й 19 жовтня 2015 року звернулися до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину, в тому числі й на зазначений гараж.

Однак державна нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж через відсутність відомостей щодо реєстрації права власності на нього.

Оскільки за життя ОСОБА_6 не зареєструвала право власності на спірний гараж, яке отримала у спадок після смерті їх батька ОСОБА_7 , просили позов задовольнити, визнавши за ними це право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що на момент смерті ОСОБА_6 не була власником спірного гаражу, а тому вказане майно до складу спадщини, що відкрилась після її смерті, не увійшло.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції як таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, вважав його законним і обґрунтованим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в справі № 523/3522/16-ц, від 23 травня 2018 року в справі № 640/11441/15, від 10 липня 2019 року в справі № 755/8062/13-ц, від 15 травня 2019 року в справі № 465/196/13-ц, від 28 лютого 2018 року в справі № 638/14275/15-ц та постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року в справі № 6-138цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні справи.

Право власності на спірний гараж за життя не було зареєстровано за ОСОБА_8 , але відсутність реєстрації такого права не є перешкодою для реалізації його права на прийняття спадщини після смерті останньої. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

Доводи інших учасників справи

Дніпровська міська рада подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року.

Відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 204/6835/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, Обслуговуючого кооперативу "Автогаражний кооператив "Жигулі-1", Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради, Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Обставини справи

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно.

ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 і ОСОБА_1 -її дітьми.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку звернулися до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6

19 жовтня 2015 року державний нотаріус Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Карлова Т. Г. прийняла постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/3 частку кожному з них спірного гаража, оскільки майно не зареєстроване за спадкодавцем.

Також суди попередніх інстанцій встановили, що на час відкриття спадщини ОСОБА_6 не була власником гаража № НОМЕР_1 в ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» на АДРЕСА_1 .

Вказаний гараж належить ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», що підтверджується випискою з облікової книги про реєстрацію багатоквартирного будинку, виданої Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Спадкодавець ОСОБА_6 була членом кооперативу на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 28 квітня 2005 року № 1619 і мала, у зв`язку з цим, право користування гаражем № НОМЕР_1 , який знаходиться в ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1».

На теперішній час користувачем спірного гаражу є ОСОБА_5 , який прийнятий до членів ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» на підставі рішення загальних зборів кооперативу.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в справі № 523/3522/16-ц, від 23 травня 2018 року в справі № 640/11441/15, від 10 липня 2019 року в справі № 755/8062/13-ц, від 15 травня 2019 року в справі № 465/196/13-ц, від 28 лютого 2018 року в справі № 638/14275/15-ц та постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року в справі № 6-138цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); порушення судами норм процесуального права, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі просили визнати за кожним із них право власності на спірний гараж по 1/3 частині в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка за життя своє право власності на нього у встановленому законом порядку не оформила.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, до складу спадщини входять виключно ті права спадкодавця, які належали йому на момент смерті.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 вересня 2021 року у справі №204/5897/18, від 04 жовтня 2022 року у справі № 452/1417/19.

У справі, яка є предметом касаційного перегляду, суди попередніх інстанцій установили, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 26 листопада 2012 року остання не була власником гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться в ОК «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» по АДРЕСА_1.

На підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 28 квітня 2005 року № 1619 ОСОБА_6 була членом кооперативу і мала, у зв`язку з цим, право користування зазначеним гаражем.

Виходячи з того, щопозивачі не надали належних та допустимих доказів, які б підтвердили право власності на спірний гараж у спадкодавця ОСОБА_6 , суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що це майно не увійшло до спадкової маси та підстави для визнання за позивачами права власності на нього в порядку спадкування відсутні.

Висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, та не суперечать правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах, що зазначені заявником в касаційній скарзі.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

Доводи касаційної скарги про те, що спірна нерухомість увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 , є необґрунтованими, оскільки позивачі не довели, що вона на момент смерті була власником цього нерухомого майна.

Інші наведені в касаційній скарзі аргументи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, а зводяться до переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 12 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун