Провадження № 2/463/180/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Лаптєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Львівського національного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

представник позивач звернулась до суду з позовом в інтересах позивача до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 3 015,53 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що Львівський національний університет імені Івана Франка (далі - Університет) передав на баланс житлового кооперативу "Пасічний" будинок колишнього гуртожитку АДРЕСА_1 . На підставі рішення зборів Житлового кооперативу "Пасічний" від 15.04.2004р., ОСОБА_1 затвердили квартиру №76 з однією кімнатою. Оскільки Університет здійснює функції утримання майна, яке перебуває на його балансі, а також визначає порядок утримання, експлуатації та ремонту майна вищевказаного будинку, мешканці гуртожитку АДРЕСА_1 повинні проводити квартирну плату на рахунок Університету. Відповідно до бухгалтерської довідки Університету, ОСОБА_1 не оплачує квартирну плату з червня 2019 року та станом на 13.10.2021р. має заборгованість за квартирну плату 3 015 грн. 53 коп. Своїми діями відповідач завдала матеріальних збитків Львівському національному університету імені Івана Франка в розмірі не погашеної заборгованості. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 526 ЦК, просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов.

Проте, відповідач відзив не подав. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, Львівський національний університет імені Івана Франка (далі - Університет) передав на баланс житлового кооперативу "Пасічний" будинок колишнього гуртожитку АДРЕСА_1 згідно витягу з протоколу №5/5 розширеного засідання ректорату Львівського національного університету імені Івана Франка від 2 жовтня 2000 р (а.с. 7).

На підставі дозволу Міністерства освіти України №1/11-974 від 28.05.1997 (а.с. 7) про переобладнання гуртожитку №7 Львівського національного університету імені Івана Франка по АДРЕСА_1 під житловий будинок, наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста №248 від 14.09.1909р. (а.с.9) про надання дозволу, Львівський національний університет імені Івана Франка переобладнав гуртожиток №7 ( АДРЕСА_1 ) під житловий будинок, а також наказом Департаменту житлового господарства №53-Д від 05.10.1999р. (а.с.10) про зміну статусу гуртожитку ЛНУ ім. Івана Франка по АДРЕСА_1 на житловий будинок, та передав на баланс житлового кооперативу "Пасічний", утвореного співробітниками та аспірантами Університету згідно черги про надання житла.

Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №28 від 30.01.2009р. (а.с.11) затверджено акт державної приймальної комісії від 29.12.2008р. про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку на АДРЕСА_1 після реконструкції приміщень гуртожитку, яку здійснив Львівський національний університет імені Івана Франка на підставі рішення виконавчого комітету №1154 від 20.10.2006р. (а.с.12), дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю № 637/06 від 15.12.2006р. та змінено свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №206674 від 10.04.2009 р. (а.с.13-14) житловий кооператив "Пасічний".

Відповідно до витягу з Протоколу №2 зборів Житлового кооперативу "Пасічний" від 15.04.2004р. про розподіл квартир між членами Житлового кооперативу "Пасічний", ОСОБА_1 затвердили квартиру №76 з однією кімнатою (а.с.15-17).

Відповідно до листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Управління житлового господарства від 12.05.09 №2-3731/2501 вказується, що вищевказаний будинок буде обслуговувати Львівський національний університет імені Івана Франка та надсилається розрахунок розподілу квартир в житловому будинку АДРЕСА_4 після реконструкції приміщень гуртожитку (а.с. 19-23).

Оскільки Університет здійснює функції утримання майна, яке перебуває на його балансі, а також визначає порядок утримання, експлуатації та ремонту майна вищевказаного будинку та відповідно до службового подання віл 27.11.2008р. мешканці гуртожитку АДРЕСА_1 повинні проводити квартирну плату на рахунок Університету (а.с.24).

Відповідно до бухгалтерської довідки Львівського національного університету імені Івана Франка, ОСОБА_1 не оплачує квартирну плату з червня 2019 року та станом на 13.10.2021р. має заборгованість за квартирну плату 3 015 грн(три тисячі п`ятнадцять гривень п`ятдесят три копійки) (а.с. 35).

Як вбачається з матеріалів справи, Львівський національний університет імені Івана Франка повідомляв відповідача про існуючу заборгованість, про що свідчать повідомлення №2232-Р від 27.08.2020 року та №4038-Р від 16.12.2020 року, скеровані рекомендованими листами (а.с. 36-39).

Вказані обставини відповідачем не спростовані та не заперечуються.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Згідно зі статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

У статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду (справа № 210/5796/16-ц) від 18 березня 2019 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства- суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження, відповідачем жодним чином не спростовані, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 270 грн в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету імені Івана Франка заборгованость в розмірі 3 015,53 грн (три тисячі п`ятнадцять гривень п`ятдесят три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету імені Івана Франка судовий збір в розмірі 2 270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Львівський національний університет імені Івана Франка, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Університетська, 1, ;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя: Гирич С. В.