Провадження № 2-о/537/35/2023
Справа № 537/782/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Должаніци В.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження,

у с т а н о в и в:

02 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду в окремому провадженні із заявою, за участі заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просила встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Алушта Автономної Республіки Крим, матір`ю якої є ОСОБА_3 , громадянка України, батьком ОСОБА_4 , громадянин України.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їх мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина ОСОБА_2 народилася в місті Алушта Автономної Республіки Крим, про що є свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алуштинського міського управління юстиції у Автономній Республіці Крим. Дане свідоцтво видане 17 квітня 2014 року на території Автономної Республіки Крим, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень. Отримати документи, що підтверджують факт народження ОСОБА_2 за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території. ОСОБА_1 зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою державної реєстрації народження сестри ОСОБА_2 , однак їй було роз`яснено можливість встановлення факту народження дитини лише в судовому порядку, оскільки вона пред`явила документ, виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень, тому відомості про народження дитини не можуть бути внесені до Державного реєстру актів цивільного стану. Встановити факт народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити з наведених вище підстави. Додатково зазначила, що на час народження сестри ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з її батьком. ОСОБА_1 повідомила, що не знає достовірно, хто є батьком її сестри. Зі слів матері, батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_5 , який з ними не проживав. Мати казала, що він помер. ОСОБА_1 не знає на якій підставі були внесені відомості про батька ОСОБА_2 у свідоцтво про її народження, видане на тимчасово окупованій території. На даний час після смерті матері ОСОБА_1 проживає з сестрою ОСОБА_6 , має намір оформити опікунство над сестрою, однак не має можливості це зробити, оскільки свідоцтво про народження ОСОБА_7 видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень.

Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Алушта Автономної Республіки Крим, Україна, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданому на російській мові 17 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алуштинського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим. Матір`ю зазначена ОСОБА_3 , громадянка України, батьком ОСОБА_4 , громадянин України.

ОСОБА_3 є також матір`ю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданому 02 жовтня 2002 року Виконкомом Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис №12, довідкою №840 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 07.04.2021 року квартальним комітетом «Центральний».

Заявник ОСОБА_1 , її мати ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_2 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кременчук Полтавської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 31 січня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №93.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою проведення державної реєстрації народження сестри ОСОБА_2 , однак їй було роз`яснено, що державна реєстрація народження може бути проведена на підставі рішення суду про встановлення факту народження.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п.7 ч.1. ст.315 ЦПК України).

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ст.316 ЦПК України).

В ст.317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Так, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Згідно статті 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Дитина жіночої статі ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Алушта Автономної Республіки Крим, коли це місто стало тимчасово окупованою територією.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції від 18.10.2000р. №52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia», «IlascuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надані в якості доказу свідоцтва про народження дітей, хоча і не є документом встановленої форми, водночас вважаються доказом, який достовірно свідчить про народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за певних обставин, а саме під на тимчасово окупованій території у м. Алушта Автономної Республіки Крим, оскільки судом не встановлено іншого.

В силу положень Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась.

Отже, суд вважає доведеним факт, що дитини жіночої статі ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Алушта Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території. Тому заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження сестри ОСОБА_2 у позасудовому порядку.

При цьому орієнтуючись на Словник власних імен людей (українсько-російський та російсько-український), автори ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 1996 року, Наукова думка, суд при встановленні факту народження дитини зазначає її ім`я та по батькові як ОСОБА_13 .

Враховуючи, що на час народження дитини мати ОСОБА_3 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком дитини, а на теперішній час ОСОБА_3 померла, до суду не надходила заява від батька дитини про внесення про нього відомостей до свідоцтва про народження дитини, разом з тим неможливо перевірити підстави внесення відомостей про батька у свідоцтво про народження дитини, яке було видане на тимчасово окупованій території, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про визначення відомостей про батька дитини на підставі ст. 135 СК України, яка передбачає, що у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина. А також з врахуванням положень ст.126 СК України, за якими походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини.

З огляду на наведене, суд вважає, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315-317 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Алушта, Автономної Республіки Крим, Україна, матір`ю якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, уродженка с. Глинськ Світловодського району Кіровоградської області, Україна.

Державну реєстрацію народження дитини провести згідно ст.135, ст.126 Сімейного кодексу України та скласти відповідний актовий запис.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 07.03.2023 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.