Справа № 445/1663/22
провадження № 2/445/200/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності. В обгрунтування позову вказують, що 24 вересня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі по 80 000,00 грн. (в рівних частках від кожної), що в сумі становить 160 000,00 грн., на підтвердження чого видав власноруч написану розписку, згідно умов якої зобов?язувався передати їм у власність належне на праві власності нерухоме майно, а саме: споруду, фундаменти будівель «Д», бетонні стовпці будівлі під літерою «Г» та сінажні ями у кількості 4 шт., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, після отримання відповідних коштів Відповідач відмовляється у добровільному порядку оформити договір купівлі-продажу відповідних об?єктів нерухомості, а також повернути отримані кошти. Враховуючи наявність відмови відповідача від укладення договору купівлі-продажу відповідного об?єкта нерухомості, а також від повернення отриманих за цей об?єкт коштів, позивачі змушені звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно змісту ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підтвердження укладения договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦІК України зобов?язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦІК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна №72602159 від 09.11.2016 року, власником споруд, фундаментів будівель під літерою «Д», бетонних стовпців будівлі під літерою «Г» та сінажних ям у кількості 4 шт., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_4 .

Судом встановлено, згідно боргової розписки, 24 вересня 2022 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі по 80 000,00 грн. (в рівних частках від кожної), що в сумі становить 160 000,00 грн. на підтвердження чого видав власноруч написану розписку, згідно умов якої зобов?язувався передати їм у власність належне на праві власності нерухоме майно, а саме: споруду, фундаменти будівель «Д», бетонні стовпці будівлі під літерою «Г» та сінажні ями у кількості 4 шт., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що відповідач, отримавши кошти від позивачів, не виконав своїх зобов`язань згідно боргової розписки, зокрема передати у власність позивачів споруду, фундаменти будівель «Д», бетонні стовпці будівлі під літерою «Г» та сінажні ями у кількості 4 шт., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ., суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і такі слід задовольнити.

Керуючись ст. 328,526,1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. 200, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частки: споруду, фундаменти будівель під літерою «Д», бетонні стовпці будівлі під літерою «Г» та сінажні ями у кількості 4 шт., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної часткової власності на нерухоме майно, а саме на 1/2 частки: споруду, фундаменти будівель під літерою «Д», бетонні стовпці будівлі під літерою «Г» та сінажні ями у кількості 4 шт., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 20.01.2023 року.

Суддя В. М. Сивак