Справа № 509/5425/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Попової І.С. про відвід судді Бочарову А.І., надану по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіна Інна Сергіївна,

про

скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2022 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Соломикіна Інна Сергіївна, про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 року, справу передано на розгляд судді Бочарову А.І.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 грудня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

06 січня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Попової І.С. надійшла заява про відвід судді Бочарова А.І., з тих підстав, що вказаний суддя не може приймати участь у розгляді відповідної справи з огляду на таке, оскільки суддя Бочаров А.І. приймав участь у розгляді справи стосовно того самого майна (житлового будинку) та фактично сформував та висловив свою думку щодо вказаного майна у цивільній справі № 509/3687/16-ц на користь саме ОСОБА_2

06 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Овідіопольського районного суду м. Одеси із позовом про виділ в натурі часток садового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

За результатом чергового автоматизованого розподілу судових справ, зазначений спір було передано у провадження судді Бочарова Андрія Івановича (цивільна справа №509/3687/16-ц).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 березня 2019 року у цивільній справі № 509/3687/16-ц (залишеного без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 24.06.2021 року та Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 21 квітня 2022 року) задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ часток в натурі, які є у спільній частковій власності, яким зобов`язано співвласників провести ряд будівельних робіт, які в т.ч. передбачають перепланування спірного садового будинку, для забезпечення автономного функціонування кожної з частин будинку, що має своїм наслідком втручання до несучих конструкцій будинку, виконати окремий розділ інженерних комунікацій.

Отже як вбачається із вищенаведеного , що суддя Бочаров А.І. безпосередньо приймав участь та виносив судове рішення по цивільній справі №509/3687/16-ц за участю Позивача та Відповідача з приводу поділу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В даному контексті необхідно зазначити, що під час розгляду вищевказаної справи № 509/3687/16-ц Відповідач ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_1 (Третьої особи на стороні Відповідача) та особисто останній не погоджувались із рішеннями та діями судді Бочарова А.І. та оскаржували їх в судді апеляційної та касаційної інстанції. Крім цього з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неодноразово подавались заяви про відвід судді Бочарова А.І., а тому позивач вважає, що вищенаведене є достатніми та вагомими підставами для відводу судді від розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У справі «Білуха проти України» ЄСПЛ зазначив: «Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві».

У справі «Хаушільдт проти Данії» ЄСПЛ висловив свою позицію про те, що об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

На неупередженість судді, як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В рішенні у справі «Михайлова проти України» від 6 березня 2018 року Європейський суд з прав людини визнав порушення, зокрема, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий судовий розгляд щодо вимоги безсторонності), прав позивача, тобто якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, факт якого не підтверджений документами по справі, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Таким чином, незадоволення заяви позивача ОСОБА_1 про відвід може сприйматися як порушення його прав.

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав люди, (Справа Індра проти Словакії) з метою уникнення численних заяв про неупередженість судді при розгляді справи, вважаю, що з даних підстав заяву про відвід судді, який задовольнити.

З метою уникнення сумнів в упередженості та об`єктивності судді Бочарова А.І., заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.33,36,40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про відвід судді Бочарову А.І. задовольнити.

Цивільну справу направити до канцелярії суду з метою автоматичного розподілу, відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Бочаров