Ухвала

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 461/1980/17

провадження № 61-11386ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, ОСОБА_1 , треті особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Н. І., ОСОБА_1 , треті особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог Львівської міської ради відмовлено. Арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року на нежитлові приміщення площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальна площа 30,2 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , скасовано.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено. Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Львівської міської ради задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року скасовано, прийнято постанову про задоволення позовних вимог Львівської міської ради. Витребувано в ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальна площа 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Зобов`язано повернути нежитлові приміщення площею 19,7 кв.м. та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв.м, загальна площа 30,2 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 за актом приймання - передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальна площа 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н. І. (індексний номер: 32082156 від 27 жовтня 2016 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності скасовано. У задоволенні позовних вимог Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності відмовлено. Постанову Львівського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Львівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційні скарги Львівської міської ради та Управління комунальної власності Львівської міської ради задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно скасовано, прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог Львівської міської ради в цій частині. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Львівської міської ради нежитлові приміщення площею 19,7 кв. м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв. м, загальна площа 30,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 12 січня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у вказаній вище справі, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом із касаційною скаргою заявник подає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 18 жовтня 2022 року та враховуючи обставини, що склались станом на 17 листопада 2022 року у м. Львів, звернувся вперше з касаційною скаргою з пропуском строку на касаційне оскарження на один день. Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням підстав для такого поновлення та наданням доказів на підтвердження наведених обставин пропуску строку, а також роз`яснено про наслідки невиконання ухвали суду. На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником подано заяву на усунення недоліків, проте ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2022 року касаційну скаргу повернуто заявнику. Зазначену ухвалу представником заявника отримано 04 січня 2022 року, після чого невідкладно направлено касаційну скаргу повторно.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Як підставу касаційного оскарження представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 та постанові Верховного Суду, від 15 травня 2018 року у справі № 916/2403/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, на думку представника заявника, судами обох інстанцій порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема судами не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Крім того, разом із касаційною скаргою подає заяву про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року, яку обґрунтовує тим, що рішення про витребування майна саме по собі є документом, на підставі якого державний реєстратор може вчиняти реєстраційні дії. Відтак існує обґрунтований ризик, що у випадку незупинення дії оскаржуваного судового рішення Верховним Судом, позивач зареєструє право власності на спірне майно та може відчужити його третім особам.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Ураховуючи те, що представником заявника не наведено достатньо обґрунтованих підстав та не надано жодних доказів, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного судового рішення, доводи заяви зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків, тому заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, ОСОБА_1 , треті особи: Управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_3 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання повернути майно, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак