Справа № 754/6016/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Білан Світлани Володимирівни про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Білан С.В. звернулася до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно. Подання мотивовано тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 754/6016/19 від 10.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 3610594, 52 грн. та виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 754/6016/19 від 10.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 9606, 00 грн. У ході здійснення виконавчих дій встановлено, що згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію про осіб-боржників, які працюють за трудовими договорами та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації не знайдено; згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків боржник має рахунки в банківських установах, але грошові кошти на них відсутні, інформації про джерела отримання доходів не знайдено; згідно відповіді за боржником не зареєстровано автотранспортних засобів; боржником не надано декларації про доходи в установлений законом термін відповідно до постанови приватного виконавця про відкриття провадження від 17.02.2021 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.02.2021 року та від 27.12.2022 року за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , боржником був проданий 12.07.2019 року, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сибігою С.К.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року у справі № 372/437/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позовні вимоги задоволено, а саме визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 12.07.2019 року; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.07.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок.

На підставі викладеного приватний виконавець звертається до суду з даним поданням, в якому просить суд вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому порядку, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

02.02.2023 року до суду надійшли письмові заперечення представника ОСОБА_4 - адвоката Навальнєва О.Ю. - щодо подання приватного виконавця. Заперечуючи проти задоволення подання, представник заявника вказує про те, що 24.05.2019 року ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . На даний час є судове рішення, що набрало законної сили, у справі № 754/7728/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 збитків у сумі 2459312, 00 грн. та неустойки у сумі 27436, 80 грн. Однак, виконати вказане рішення наразі неможливо через відсутність у ОСОБА_1 грошових коштів та майна, за рахунок якого можливо було б погасити борг. Також представник зазначає, що судове рішення Обухівським районним судом Київської області 22.12.2021 року було постановлено за позовом ОСОБА_4 . Разом з тим, на момент звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_4 не було відомо про укладення ОСОБА_1 також договору купівлі-продажу земельної ділянки з ОСОБА_3 . На даний час ОСОБА_4 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 , недійсним. Таким чином, на даний час житловий будинок, на який просить звернути стягнення приватний виконавець, та земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок, знаходяться під арештом. На підставі викладеного представник заявника просить у задоволенні подання приватного виконавця відмовити.

06.02.2023 року до суду надійшли письмові заперечення представника ОСОБА_1 - адвоката Пухальської І.С. Заперечуючи проти задоволення подання приватного виконавця, представник вказує про те, що подання приватного виконавця містить неправдиві дані, оскільки судове рішення Обухівського районного суду Київської області, на яке він посилається, було постановлено не за позовом ОСОБА_2 , а позивачем у вказаній справі виступав ОСОБА_4 . Крім того, на даний час земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, на який просить звернути стягнення приватний виконавець, знаходиться під арештом. Також представник вказує, що право у приватного виконавця на звернення до суду з таким поданням виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань. На підставі викладеного представник ОСОБА_1 просить у задоволенні подання відмовити.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, у своєму поданні просить суд розглядати справу в його відсутність.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

З урахуванням вимог вказаної статті інші учасники справи про дату розгляду подання судом не повідомлялися.

Зваживши доводи подання приватного виконавця, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Білан С.В. перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 754/6016/19 від 10.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 3610594, 52 грн. та виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 754/6016/19 від 10.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 9606, 00 грн.

У ході здійснення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію про осіб-боржників, які працюють за трудовими договорами та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації не знайдено; згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків боржник має рахунки в банківських установах, але грошові кошти на них відсутні, інформації про джерела отримання доходів не знайдено; згідно відповіді за боржником не зареєстровано автотранспортних засобів; боржником не надано декларації про доходи в установлений законом термін відповідно до постанови приватного виконавця про відкриття провадження від 17.02.2021 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.02.2021 року та від 27.12.2022 року за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Обгрунтовуючи подання, приватний виконавець посилається на те, що при здійсненні виконавчих дій ним було встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 був проданий 12.07.2019 року, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сибігою С.К. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року у справі № 372/437/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позовні вимоги задоволено, а саме визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 12.07.2019 року; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.07.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок.

Оскільки на даний час право власності на житловий будинок за ОСОБА_1 не зареєстровано, приватний виконавець звертається до суду з даним поданням про звернення стягнення на житловий будинок.

Вирішуючи по суті вимоги приватного виконавця, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною третьою, четвертою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, вирішується судом в порядку передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з подання та долучених до нього документів, складність виконання судового рішення полягає у тому, що у боржника відсутнє інше майно, на яке можливо накласти стягнення, а тому виникла необхідність у вирішенні питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і вагомим складником доступу до суду. З позиції Суду правосуддя було б примарним, якби національна правова система держави дозволяла остаточне, обов`язкове судове рішення залишати невиконаним на збиток однієї із сторін. Крім того, у рішенні у справі "Бурдов проти Росії" Суд вказав, що виконання рішення чи постанови будь-якого суду слід вважати невід`ємною частиною "справедливого судового розгляду" в значенні ст. 6 Конвенції. Окрім того, зазначено, що для держави є неприпустимим виправдання неможливості виконання судового рішення відсутністю належного фінансування. Не вживаючи заходів до виконання судових рішень, що набрали законної сили, упродовж тривалого часу, є позбавленням положення ч. 1 ст. 6 Конвенції будь-якого сенсу, а значить є його порушенням.

Разом з тим, при розгляді подання встановлено, що 24.05.2019 року ОСОБА_4 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22.12.2021 року у справі № 372/437/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позовні вимоги задоволено, а саме визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 12.07.2019 року; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.07.2019 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок.

При цьому слід зазначити, що земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, що унеможливлює відчуження житлового будинку, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі, якщо відчужувану (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» разом із житловим будинком, об`єктом незавершеного будівництва стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Статтею 61 Закону визначено, що реалізація арештованого майна (крім вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, визначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Відповідно до порядку проведення електронних аукціонів, який визначається Міністерством юстиції України.

Реалізація майна в рамках виконавчого провадження відчувається відповідно до Порядку реалізації арештованого майна відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, який невід`ємно поєднаний з Законом України «Про виконавче провадження» та Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 12.08.2016 року за № 1126/29256.

Також відповідно до вказаного Порядку виконавець повинен зазначити відомості про земельну ділянку, на якій розташований будинок (її правовий режим та розмір).

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переходу прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна, який на ній розміщено» запроваджує обов`язковість одночасного оформлення прав на земельну ділянку у зв`язку з переходом прав на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться на ній, а також зворотній порядок одночасного переходу прав на нерухомість в процесі переходу прав на земельну ділянку, на якій розташовано відповідне нерухоме майно.

Цим Законом частину першу статті 377 ЦК України викладено у наступній редакції: «До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Таким чином, відчуження житлового будинку можливе лише разом із земельною ділянкою. Дана умова має передбачатися у договорі відчуження нерухомого майна.

Оцінивши усі зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, суд вважає, що подання приватного виконавця є безпідставним та необґрунтованим, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Білан Світлани Володимирівни про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 10 лютого 2023 року.

Суддя О.В.Лісовська