Справа № 462/672/23
провадження 2-р/462/2/23
У Х В А Л А

13 лютого 2023 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши заяву адвоката Найди Ірени Андріївни про роз`яснення судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2023 року, судом було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з безпідставністю.

08 лютого 2023 року, представником заявника було подано заяву про роз`яснення вищевказаної ухвали суду. Свої вимоги мотивувала тим, що ухвала суду є неясною в частині вимоги про забезпечення позову шляхом заборони матері ОСОБА_1 , змінювати фактичне місце проживання дитини ОСОБА_2 , до прийняття судом рішення про визначення місця проживання дитини.

В зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 271 ЦПК України встановлено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Так, в задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено в повному обсязі, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що невжиття визначених заявником заходів забезпечення позову у даній справі, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він збирається звернутись до суду. При цьому, суд звертає увагу, що в умовах воєнного стану неможливо визначити, яке саме місце буде найбільш безпечним для проживання малолітньої дитини, а відтак, вимога заявника щодо заборони матері змінювати фактичне місце проживання дитини,- є безпідставною.

Варто також зазначити, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч.10 ст. 150 ЦПК України).

Позивач шляхом забезпечення позову про визначення місця проживання дитини, просить заборонити матері змінювати фактичне місце проживання дитини. Задоволення такої заяви є нічим іншим як винесення рішення до розгляду справи по суті без її вирішення, а тому в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю.

Керуючись ст.ст.270, 354,355 ЦПК України, суд.-

ПОСТАНОВИВ:

заяву адвоката Найди Ірени Андріївни про роз`яснення судового рішення,- задовільнити.

Роз`яснити заявнику, що в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю вимог, в тому числі й в частині заборони матері ОСОБА_1 змінювати фактичне місце проживання дитини ОСОБА_2 , до прийняття судом рішення про визначення місця проживання дитини.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.І. Ліуш