ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/647/22

Провадження № 22-ц/4820/356/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/647/22 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2022 року (суддя Шовкун В.О.) у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

В березні 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом і просило суд стягнути з ОСОБА_1 , як спадкоємиці позичальника ОСОБА_2 7878,48 грн заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.12.2013.

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначаючи, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та ухвалою цього ж суду від 27 грудня 2022 року призначено справу до розгляду на 13 год 00 хв 13 лютого 2023 року.

26 січня 2023 року до Хмельницького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України з тих підстав, що нею добровільно повністю сплачено заборгованість за кредитним договором від 03.12.2013, що укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 7878,48 грн.

Також, 09 лютого 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заява АТ КБ «Приватбанк» про відмову від позову та закриття провадження по справі.

Учасники справи та їх представники до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши клопотання сторін колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити, а клопотання представника позивача задовольнити з огляду на наступне.

Так, згідно з п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Судова колегія вважає, що добровільне погашення відповідачкою кредитної заборгованості після ухвалення судом першої інстанції рішення за наслідками вирішення спору та його оскарження позивачем в апеляційному порядку, не може свідчити про те, що між сторонами відсутній спір. І оскільки предмет заявленого спору у порядку цивільного судочинства на час прийняття оскарженого ухваленого судом першої інстанції рішення існував, тому відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 .

Разом з тим, за змістом п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями ч. 1 ст. 206 ЦПК України врегульовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Судова колегія вважає, що заява АТ КБ «Приватбанк» про відмову від позову підлягає до задоволення, погодившись із заявленим правом сторони, адже відмова АТ КБ «Приватбанк» від позову не суперечить вимогам цивільно-процесуального законодавства, тому постановлене судом першої інстанції рішення слід визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 255, 261, 367, 373, 374, 377, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Прийняти відмову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від позову у справі №677/647/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2022 року визнати нечинним.

Провадження у справі №677/647/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай