Справа № 931/476/22
Провадження № 2/931/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 січня 2023 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Новіцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2022 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 лютого 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 02 лютого 2012 року, справа № 0307/56/2012.

У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, відповідач проживає окремо. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, необхідні для його належного утримання. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем їй домовитися не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду. Крім того, ОСОБА_3 є дитиною, яка потребує постійного лікування, так як хворіє на легку розумову відсталість ст. легка дебільність, своєчасного оздоровлення та належного харчування, тому розмір аліментів повинен бути достатнім для його належного догляду.

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя смт. Локачі Володимирського району Волинської області на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 17 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 13 грудня 2022 року, проте, у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено на 11 січня 2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явилася, 11 січня 2023 року через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 30).

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за його зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду 30 листопада 2022 року та 29 грудня 2022 року (а.с. 19-20, 26-27). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 02 лютого 2012 року рішенням Локачинського районного суду Волинської області розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 лютого 2007 року Дорогиничівською сільською радою, актовий запис № 1 (а.с. 5-6).

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на даний час 12 років, що підтверджуються копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 червня 2010 року, з якого вбачається батько дитини ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с. 7).

23 липня 2012 року ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстровано Шельвівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 23 липня 2012 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на " ОСОБА_6 " (а.с. 4).

Із довідки Локачинської селищної ради Володимирського району Волинської області № 295 від 25 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 , склад її сім`ї: четверо дітей, зокрема ОСОБА_3 , чоловік та голова домогосподарства (а.с. 8).

Згідно копії довідки Локачинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Локачинський центр первинної медико санітарної допомоги» Локачинської селищної ради від 09.11.2022 року, у ОСОБА_3 наявний діагноз: легка розумова відсталість, ступеню легкої дебільності, нічний енурез (а.с. 9)

Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, норми ст. 182 СК України, вік дітей, положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі ст. ст. 84, 141, 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 27, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 09 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 992 грн 40 коп. судового збору на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Повний текст рішення складено 11.01.2023 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко