ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/218/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про вселення та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заяви зазначав, що Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 - 5/6 частин та позивачу - 1/6 частина.

Позивач, особа з інвалідністю І групи (безстроково) став співвласником частини квартири 14.08.2018 року і з того часу не може потрапити до своєї квартири, у якій зареєстрований і яка є його єдиним житлом. Відповідач в квартирі не зареєстрована та не проживає. Квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 20,35 кв.м., 15,33 кв.м. та 12,96 кв.м.. Загальна житлова площа квартири - 48,64 кв.м.. Користування кімнатами здійснюється через коридор.

Потрапити до квартири позивач не може. Вільно володіти та користуватися належним йому майном на праві власності не має можливості. На вхідні двері квартири встановлені замки, від яких у позивача не має ключів, що створює для нього непереборні перешкоди в користування належним житловим приміщенням. Перешкоди полягають також у тому, що в квартиру пускають незнайомих позивачу людей, вся квартира разом здається у найм без його згоди. Незважаючи на те, що відповідач в квартирі не проживає, відомо і він постійно спостерігає, що в квартирі живуть люди, у вікнах горить світло, а на балконах сушиться білизна. Добровільно пустити в квартиру відповідач відмовляється. До відповідача останній раз позивач звертався письмово 05.09.2019 року з вимогою усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, але відповідач відповіді не надав. На цей час позивач мешкає за адресом квартири, в якій не зареєстрований та яка йому не належить.

Діями відповідача, направленими на позбавлення позивача єдиного житла, що визнається істотною шкодою з одночасним створенням умов, які унеможливлюють користування власністю, позивачу завдається і моральна шкода.

В результаті дій відповідача, через постійний стрес, неможливість користуватися своїм майном, емоційне напруження викликане ймовірністю втрати єдиного житла, він став значно гірше себе почувати. Зазначене має прояв у постійних змінах кров`яного тиску, постійно погіршується самопочуття при зміні погоди, фізичному навантаженні, виникають запаморочення, похитування при ході, погіршення координації рухів, короткострокова втрата пам`яті та загальна різка слабкість. У зв`язку з погіршенням стану йому необхідно докладати додаткових зусиль для його відновлення.

Таким чином позивач розмір завданої йому діями відповідача моральної шкоди встановлює в розмірі 123 000 грн..

Посилаючись на вищезазначене просив суд, вселити його в квартиру АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі 123 000 грн..

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність висновків суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

На апеляційний розгляд апелянт неодноразово не з-являвся надаючи заяву пр. о відкладення розгляду справи через воєнний стан.

Судова колегія враховує що справа тривалий час знаходиться в провадженні суду, причини неявки сторін до суду є поважними, проте відповідно до ст. 43 ЦПК України участь в судовому засіданні є не обов`язком, а правом особи, яка бере участь у справі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

До того ж за положеннями ст. 223 ЦПК суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Тож друга неявка до суду незалежно від поважності причин не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 до - 5/6 частин та позивачу - 1/6 частина. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 16.09.2020 року, відповідач не є власником 5/6 частин вказаної квартири, що сторонами не заперечується.

За таких обставин посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні квартирою не є переконливим та обгрунтвоаним.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, , кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним (стаття 41 Конституції України).

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина перша та друга статті 319 ЦК України).

У силу частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати будь-яких усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми права, є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що за загальними правилами доказування, визначеними ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сам факт відсутності у відповідачки на даний час права власності на спірну квартиру унеможливлює покладення на неї будь-яких обов`язків щодо проживання позивача у цій квартирі, зокрема на неї не може бути покладено обов`язок не перешкоджати позивачеві користуватися квартирою або вселити його у квартиру тощо.

З цих же підстав судова колегія вважає недоцільним допит будь-яких свідків, позаяк незалежно від їх пояснень на відповідача ОСОБА_3 не може бути покладено відповідальність за те, що позивач наразі з будь-яких причин не може вселитися до спірного приміщення.

Новий власник до участі в справі не залучався та доказів про те, що саме він чинить будь-які перешкоди позивачеві у користуванні квартирою не надано.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14 січня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2023 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков