Дата документу 24.01.2023 Справа № 335/8724/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/8724/20 Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко І.А.
№ 22-ц/807/99/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району; орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району; орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району; орган опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заяви зазначала, що 02.11.2012 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 382. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2020, шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, має окрему кімнату, яка обладнана усім необхідним для його розвитку і виховання. Крім того, дитина навчається у 2-А класі Запорізького багатопрофільного ліцею №62 Запорізької міської ради та займається спортивною гімнастикою в ДЮСШ №1. У зв`язку із тим, що відповідач переїхав до м. Києва, останній проявляє намір забрати дитину до себе. Однак, зазначені вище обставини свідчать про те, що життя дитини ОСОБА_3 тісно пов`язане з м. Запоріжжя, а переїзд в інше місто може мати для нього негативні наслідки.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району; орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заяви зазначав, що він та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2012 до 07.04.2020. Під час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Ініціатором розірвання шлюбу була ОСОБА_2 , яка залишила позивача за зустрічним позовом проживати разом із сином за адресою: АДРЕСА_2 . Вихованням дитини та її фінансовим забезпеченням займався виключно позивач. Відповідач матеріально не допомагала в утриманні сина, лише інколи його відвідувала. З жовтня 2020 у зв`язку із працевлаштуванням на роботу в Державному агентстві розвитку туризму України, позивач переїхав до м. Київ. Через те, що дитина навчалась у школі, щоб не переривати освітній процес, позивач залишив її на деякий час проживати з матір`ю. Проте, у зв`язку із хворобою відповідача на COVID-19, 09.11.2020 дитина ОСОБА_3 разом із усіма своїми речами терміново переїхав до батька у м. Київ, де позивач винаймає квартиру, в якій у дитини є власна кімната з належними умовами. Позивач також зазначає, що 20.10.2020 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання сина. Позовна заява була обґрунтована тим, що дитина проживає з батьком, а мати не надає кошти на її утримання. Коли позивач дізналась про наявність зазначеного позову про стягнення з неї аліментів, задля уникнення наслідків, 06.12.2020 приїхала у м. Київ та сказавши позивачу, що бере дитину на прогулянку, вивезла її без речей до м. Запоріжжя.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання його батька ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

На апеляційний розгляд сторони неодноразово не з`явилися з посиланням на те, що на даний час воєнний стан зумовив те, що ОСОБА_1 несе службу у збройних силах України, а дитина, з приводу виховання якої виник спір, - ОСОБА_4 разом з матір`ю виїхав за межі України та проживає в Італії.

Судова колегія враховує що справа тривалий час знаходиться в провадженні суду, причини неявки сторін до суду є поважними, проте відповідно до ст. 43 ЦПК України участь в судовому засіданні є не обов`язком, а правом особи, яка бере участь у справі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

До того ж за положеннями ст. 223 ЦПК суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Тож друга неявка до суду незалежно від поважності причин не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 02.11.2012, актовий запис №382, сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02.11.2012 перебували у шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2020 розірвано (т. 1 а.с. 7, 10).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 21.02.2013, актовий запис №110. (т. 1 а.с. 11).

Також встановлено, що сторони у справі разом не проживають з 2019 року, та після розірвання відносин з лютого 2019 року по жовтень 2020 року, їх син ОСОБА_5 проживав разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . У період з грудня 2019 року по жовтень 2020 року їх син ОСОБА_5 проживав як з матір`ю так і з батьком. З жовтня 2020 року по листопад 2021 - проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 . З листопада 2021 по день ухвалення рішення - проживає разом із батьком ОСОБА_1 . Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Як зазначив суд першої інстанції, відповідно до наданих позивачем та досліджених у судовому засіданні належних доказів ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності батькам її цивільного чоловіка ОСОБА_6 , де разом із нею проживає дитина. У даній квартирі облаштована усім необхідним окрема кімната для проживання дитини. Вказане підтверджується: довідками з місця проживання; інформацією про нерухомість; фотознімками квартири та кімнати для дитини; показаннями свідка ОСОБА_6 та його заявою, відповідно до якої останній надає згоду на проживання ОСОБА_2 та її дитини ОСОБА_5 у даній квартирі, яка посвідчена нотаріально, тощо. (т.1 а.с.16, 17, 140-146, 242).

Було також встановлено, що на час ухвалення рішення дитина ОСОБА_4 навчається у Запорізькому навчально-виховному комплексі №109 Запорізької міської ради Запорізької області з 08.12.2020, що підтверджується довідкою від 29.09.2020. (т.1 а.с.14).

Відповідно до наданих доказів відповідачем ОСОБА_1 було встановлено, що останній мешкає у АДРЕСА_3 , яку орендує, проживає разом із цивільною дружною, та в якій створено необхідні умови для проживання дитини, що підтверджується копією договору оренди приміщення від 28.10.2020 та копією акту обстеження умов проживання від 04.12.2020. (т.1 а.с.107-108, 153).

Відповідно до довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №182 м. Києва від 06.12.2021 за №126, зазначено, що ОСОБА_3 буде прийнятий на навчання у 2021 - 2022 роках до 3-го класу вказаної школи за наявності особової справи та медичної довідки.

Судом першої інстанції досліджувалися також письмові докази (відповідні довідки: з місця роботи батьків; з місця навчання та з місця відвідування різних секцій дитиною, письмові пояснення вихователів та тренерів щодо участі батьків у вихованні дитини, інформація про майно, про місце проживання сторін, характеристики, платіжні доручення та квитанції щодо оплати за покупки дитячих речей та інших речей необхідних для дитини, оплати за лікування дитини, оплати за надання послуг спортивного тренера для дитини, платіжні доручення щодо відвідування кафе, акти обстеження умов проживання батьків, фото щодо проведення відпочинку, подорожей з дитиною, скріншоти переписок дитини з мамою, тощо), які суд приймає до уваги як належні докази, та відповідно до яких встановлено, що сторони у справі (батьки дитини) офіційно працевлаштовані та отримують відповідні доходи, приділяють дитині достатньо уваги і часу для розвитку, виховання, кожен окремо, турбуються про її здоров`я, кожним із батьків створено необхідні умови для проживання та виховання дитини за їх місцем проживання.

Відповідно до висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за №17.05/01-27/94 від 05.02.2021, вбачається, що вказане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Як вбачається з висновку, орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 11-12).

Згідно з висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини за №103/2036/41/3 від 12.03.2021, орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 56-57).

Як зазначив суд першої інстанції, при дослідженні судом вказаних висновків органів опіки вбачається, що визначаючи за можливе визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 , комісія Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, зокрема, виходила з того, що було заслухано думку дитини ОСОБА_5 , який виявив бажання проживати з батьком. При цьому, встановлено, що висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 12.03.2021 містить аналогічний виклад обставин та висновок про можливість визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , в якому також враховано думку дитини ОСОБА_5 , який виявив бажання проживати з батьком та яку було заслухано 05.02.2021 на іншому засіданні комісії Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району. Тобто, комісія органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, особисто думку дитини ОСОБА_3 не заслуховувала.

Суд першої інстанції, оцінюючи вказані висновки органів опіки та піклування, враховуючи викладені у них обставини та підстави, вважав доцільним все ж визначити місце проживання дитини з матір`ю.

При цьому суд послався на практику ЄСПЛ.

Так, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина, в силу свого віку, не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги та враховуючи фактичні обставини, які існували на час розгляду справи та склалися на даний час судова колегія вважає доцільним залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Так, зазначене судове рішення не суперечить інтересам дитини, жодних переконливих доводів на підтвердження того, що дитина, залишаючись на вихованні матері, потерпатиме моральних, психологічних або інших незручностей або страждань , не надано.

Одночасно судова колегія враховує, що на даний час зазнали суттєвих змін зовнішні обставини: через воєнний стан та вимушену евакуацію дитина тривалий час проживає з матір`ю за межами України, відповідач несе службу у збройних силах України.

Відтак не може бути задоволено і клопотання про проведення психологічної експертизи.

До того ж враховуючи вік дитини та тривале знаходження її на вихованні матері, висновки як психолога, так і органу опіки та піклування мають бути скориговані з огляду на таку суттєву зміну обставин, яка впливатиме не лише на умови виховання дитини, а й на ставлення самої дитини до обох батьків.

Отже вирішення питання щодо забезпечення дитині якнайкращих умови життя, розвитку та виховання в будь-якому разі можуть бути переглянуті батьками після зміни обставин, які вплинули на життя дитини .

Враховуючи, що оскаржуване рішення не суперечить закону, фактично виконується та на даний час не може бути змінене з огляду на знаходження дитини з матір`ю за межами України та легітимізує проживання дитини з матір`ю в умовах існування загрози для життя та здоров`я, судова колегія вважає доцільним залишити оскаржуване рішення без змін.

Зазначене не перешкоджатиме сторонам вирішувати питання участі батьків у вихованні дитини та визначення місця проживання дитини в іншому провадженні після зміни обставин.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 грудня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2023 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков