Справа № 481/394/23
Провадж.№ 2/481/123/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

17.03.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., з участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

Встановив :

17.02.2023 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача у своєму позові зазначив, що Батьки позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , весь час проживали та були зареєстрована за адресою: Миколаївська область Новобузький (змінено на Баштанський) район с.Майорівка. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача- ОСОБА_5 . Пізніше, враховуючи те, що мама позивача була похилого віку (1935 року народження), часто хворіла, перебувала на обліку в Новобузькій ЦРЛ, згідно діагнозу основного захворювання (гіпертонічна хвороба), постійно знаходилась під наглядом сімейного лікаря та отримувала курси стаціонарного та амбулаторного лікування, проживала одиноко (чоловік помер в 1992 році), мала труднощі щодо самостійного пересування, могла себе обходити лише частково, в зв`язку з чим вона потребувала сторонньої допомоги та догляду за нею, враховуючи ці обставини в 2012 році, позивач перевезла її до себе, на постійне місце проживання, в м.Миколаїв . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 09.12.2021 року).

Весь цей час, а саме, в період з 2012 року по 08.12.2021 року (день смерті), ОСОБА_4 проживала зі своєю дочкою (позивачем) в м.Миколаїв. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0600 гa, яка розташована за межами населеного пункту Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області та належить покійній ОСОБА_4 на праві власності, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №937780 від 03.09.2012 року. Враховуючи те що, близьких родичів в покійної ОСОБА_4 , крім позивача ( ОСОБА_2 ) та відповідача ( ОСОБА_3 ) немає, то після її смерті, позивач поховала маму та фактично успадкувала все рухоме її майно, яке їй належало на момент відкриття спадщини, тобто позивач фактично вступила у володіння спадковим майном своєї мами з метою отримання свідоцтва на прийняття спадщини, в лютому місяці 2023 року позивач звернулась з заявою до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М. про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено щодо вказаної заяви, в зв`язку з пропуском нею /шість місяців/. При цьому позивачу було письмово роз`яснено, що встановленого законодавством строком письмово роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом.

Але, після поховання ОСОБА_4 , через нетривалий час, розпочались боєві дії на території України та безпосередньо в Миколаївській області (м.Миколаїв), що пов`язанні з військовою агресією російської федерації проти України. Тому практично щодня, територія та житлові будинки де проживала позивач обстрілювались, а сама позивач та її сім`я практично цілодобово переховувались в підвалах житлових будинків, різних укриттях та бомбосховищах. За цей період позивач неодноразово намагалась телефонувати до нотаріальної контори, щодо з`ясування питання прийняття спадщини після смерті своєї мами, але телефони не відповідали, крім цього як повідомляли позивачу, нотаріуси на даний час не працюють. В подальшому, позивач, як внутрішньо переміщена особа, в липні місяці 2022 року, отримавши важкий психологічний стрес, який був визнаний постійними обстрілами її місця проживання, залишила своє місце проживання (м.Миколаїв) та переїхала на ї погляд, в більш безпечне місце в м.Київ, до своєї дочки на тимчасове перебування та проживання, де і перебувала до кінця січня місяці 2023 року, тому вищевказані обставини не давало позивачу можливості своєчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті мами. Спадщину, після смерті ОСОБА_4 , спадкоємці за законом чи за заповітом не прийняли, відповідні свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавались, з заявою про відмову від прийняття спадщини позивач не подавала, від права на спадкування позивач не усунута, тому позивач бажає прийняти спадщину, після смерті своєї мами.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.02.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 14.03.2023 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому, також просила проводити судове засідання у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, згідно якої позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить такого висновку.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯК № 937780 від 03.09.2012 року, громадянці ОСОБА_4 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.0600 га, що розташована за межами Баратівської сільської ради Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 , від 09.12.2021 року (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її донька ОСОБА_2 , яка на день смерті з померлою була зареєстрована за різними адресами, що підтверджується довідкою Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 15.02.2023 року № 73 (а.с.20).

ОСОБА_2 , зіткнувшись із наслідками збройної агресії рф проти України, виїхала за межі території Миколаївської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3002- від 23.12.2022 року (а.с.17).

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 14.02.2023 року №71467478 заповіти та спадкові договори ОСОБА_4 за життя не залишила ( ас.9)

14.02.2023 р. ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Однак, приватним нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_6 пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини( а.с.22).

Також судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки №71467432 від 14.02.23 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.10).

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 , як на підставу своїх порушених прав, зазначала, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений з поважної причини, так як невдовзі після смерті матері розпочалось повномаштабне вторгнення російської федерації в Україну, певний час нотаріуси не здійснювали свою діяльність, вона була змушена покинути своє постійне місце проживання до січня місяця 2023 року, а тому не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Несвоєчасне звернення із заявою до нотаріуса позивачка обґрунтовує розпочатою повномасштабною агресією російської федерації та станом невизначеності в якому перебувала позивачка, та зміною постійного місця проживання.

Разом з тим, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України №64 від 22 лютого 2022 року введено воєнний стан на території України, який діє до теперішнього часу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній з 06 березня 2022 року) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

З 29 червня 2022 року набула чинність постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, відповідно до якої п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінений та установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Таким чином, така обставина є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також загальні засади цивільного законодавства: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, така обставина є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Суд також врахував, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Суд дійшов висновку про наявність у позивачки об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 .

Відтак, суд вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини строком на два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, остання не заявляла та не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст. ст. 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк, тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаїв, Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлений 24.03.2023 року.

Суддя