09.01.2023 Справа № 756/173/23
Унікальний номер судової справи 756/173/23
Номер провадження №2/756/1900/23
У Х В А Л А

09 січня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру із двох житлових кімнат, загальною площею 56 кв.м., житловою площею 29,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом від 13.03.2014, зареєстрованому в реєстрі за №6-156, після смерті ОСОБА_2 .

Разом з тим, в порушення вимог ст. 175-177 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Позивачем зазначено вартість спірної квартири у розмірі 159 451,00 грн, яка вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного нерухомого майна.

Отже, йому слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке просить визнати за собою позивач, з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин (висновок про вартість майна станом на 2022-2023 роки тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

За таких обставин, позивачу необхідно належним чином сплатити судовий збір відповідно до ціни позову та надати до суду оригінали платіжних документів, що підтверджують його сплату.

Крім того, ОСОБА_3 вказує у своїй позовній заяві, що відповідач ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, позивачем не дотримано порядку звернення до суду з позовною заявою, в якій відповідачем є іноземна особа.

За таких обставин, справа не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської міської ради (місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 5 днів з моменту отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Луценко