КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/569/23
31.01.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Ратовської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
19.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи стягнення з 16.09.2022 року і до повноліття дитини.
Позивач зазначає, що за заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року, відповідач виплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей на користь позивача в розмірі 1000 грн. на дитину до моменту повноліття дочки ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), так як діти проживають з відповідачкою та знаходяться на її утриманні. З травня 2019 року відповідач виплачує аліменти в мінімальному гарантованому розмірі аліментних виплат на одну дитину встановленому на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку тільки на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Участі в додаткових витратах на утримання, розвиток та оздоровлення дітей відповідач не брав і не бере.
Позивач вказує що вона вже майже 11 років, з моменту розлучення займається вихованням та утриманням дітей. На даний час вона з сином зареєстрована у квартирі її батьків за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично вона з дітьми всі ці роки проживає у м. Києві. Позивач працює, старша донька закінчила денну форму навчання на бакалавра в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка та вступає на денну форму навчання до магістратури. Син закінчив школу та після 9 класу вступив до Коледжу інформаційних технологій та землевпорядкування НАУ. Позивач з дітьми проживають в орендованій квартирі.
Також позивач зазначає, що ОСОБА_5 дуже активна дитина, він постійно їздить в дитячі літні та зимові табори, відвідує майстер-класи та виставки, разом з друзями ходить в мандрівки вихідного дня. Всі ці заходи фінансує позивач, відповідач категорично відмовляється приймати участь у фінансуванні відпочинку та оздоровленні дитини, аргументуючи тим, що має дачу біля моря, де можна відпочивати і ніяких поїздок сину не потрібно. Витрати на одяг та взуття для дитини складають велику частину бюджету позивача, також існують постійні витрати на освіту, купівлю посібників та книжок, оплата мобільного телефона, кишенькові витрати, витрати на лікування і оздоровлення, відпочинок та інше. Мінімальний розмір аліментів від відповідача не покриває навіть харчування, що зумовило необхідність звернення до суду.
Позивач вказує, що відповідач весь час позиціонував себе як високооплачуваний ТОП менеджер з управління, але розмір своїх доходів постійно приховує, він забезпечений житлом, оскільки зареєстрований та проживає в трикімнатній квартирі, яку він оформив на свою матір. Відповідач має неофіційний дохід від здачі свого дачного будинка біля моря (Одеська область, Затока, дачний кооператив у Кароліно Бугазі). ОСОБА_2 має на утриманні ще одну дитину, ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацездатних батьків відповідач на утриманні не має. На даний час відповідач працевлаштований та має стабільний офіційний дохід, його матеріальне становище офіційно покращилось, тому розмір аліментів, які він повинен сплачувати має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 20.09.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: надати докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
23.09.2022 року від представника позивача на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 року надійшло клопотання разом з доказами надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 31.10.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру, або звільнення від сплати аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 31.01.2023 року позивач не з`явилась, однак 16.11.2022 року на електронну адресу суду та 18.01.2023 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, а також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд зазначає, що відповідач про час та місце судових засідань повідомлений належним чином.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 липня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2012 року шлюб між подружжям було розірвано.
23.08.2012 року позивачем було змінено прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районні Одеського міського управління юстиції від 23.08.2012 року.
Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_6 у них народилася донька ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_3 , про що свідчать копії свідоцтв про народження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, а їх діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
30.12.2013 року головним державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в зв`язку з несплатою аліментів за заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2013 року було видано постанову про арешт майна ОСОБА_2 та оголошення заборони про його відчуження.
При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
При цьому, суд приймає до уваги і те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.
Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів.
Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини.
З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Таким чином, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме: до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 274-279, 280-289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 03.02.2023 року у зв`язку з стабілізаційними та екстреними відключеннями на території м. Одеси та Одеської області.

Суддя Петренко В. С.