Справа № 496/1953/23
Провадження № 2/496/1132/23
УХВАЛА

27 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

-визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 08.03.2023 року №45-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

-поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України»;

-допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України».

23.03.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом скасування реєстраційної дії від 14.03.2023 року №020000542, проведеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Валієвою Валерією Валеріївною щодо Державного підприємства «Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (), а саме: «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 14.03.2023 08:49:50 №020000542, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи., ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Валієва В.В.»

В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.03.2023 року, постановленою за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, зупинено дію Наказу виконуючого обов`язки Президента Національної академії аграрних наук України Юрія Лупенка №45-к від 08.03.2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» з 08.03.2023 року до розгляду справи судом, а також заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії щодо Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (код ЄДРПОУ: 00484015), в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (код ЄДРПОУ: 00484015). Зазначена ухвала суду набрала законної сили з моменту підписання суддею та підлягала негайному виконанню. Незважаючи на це, наступного дня 14.03.2023 року державним реєстратором приватним нотаріусом Валієвою В.В. внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яким змінено в.о. директора Підприємства з ОСОБА_1 на іншу особу, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.03.2023 року. За таких обставин, відповідачем проігноровано заходи забезпечення позову шляхом звернення до приватного нотаріуса для Державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу керівника юридичної особи, а відтак створені штучні умови для неможливості виконання ухвали суду та подальшого виконання рішення суду, у разі задоволенні позовних вимог. Більш того, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Валієва В.В. здійснила державну реєстрацію змін стосовно керівника Підприємства в порушення вимог пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», у відповідності до якого державна реєстрація проводиться виключно державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що перебувають у трудових відносинах із суб`єктом державної реєстрації/суб`єктом державної реєстрації прав, місцезнаходженням якого є адміністративно-територіальна одиниця, що не належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, та відповідають вимогам, визначеним підпунктом 10-4 цього пункту. Враховуючи те, що підприємство ДП ДГ ІМ.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН зареєстровано в Одеській області, яка не належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, тому реєстраційну дію за законом необхідно було вчиняти за чітко встановленим принципом територіальності, а не приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. З огляду на вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 13.03.2023 року не виконано та виконати наразі не вбачається можливим, у ОСОБА_1 виникла необхідність у зверненні до суду з цією заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. п. 2, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.03.2023 року, постановленою за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, зупинено дію Наказу виконуючого обов`язки Президента Національної академії аграрних наук України Юрія Лупенка №45-к від 08.03.2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» з 08.03.2023 року до розгляду справи судом, а також заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії щодо Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (), в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, Державного підприємства «Дослідне господарство імені М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (). Зазначена ухвала суду підлягала негайному виконанню.

Незважаючи на це, наступного дня 14.03.2023 року державним реєстратором приватним нотаріусом Валієвою В.В. внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яким змінено в.о. директора Підприємства з ОСОБА_1 на іншу особу ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.03.2023 року.

16.03.2023 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

-визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 08.03.2023 року №45-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

-поновити ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України»;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України».

Зі змісту поданої до суду позовної заяви вбачається між сторонами виник трудовий спір щодо звільнення позивача з займаної посади керівника ДП ДГ ІМ.М.І. КУТУЗОВА ІВПІМ НААН, а тому захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору. При цьому, відповідачем проігноровано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 13.03.2023 року, шляхом звернення до приватного нотаріуса для Державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу керівника юридичної особи, а відтак створені умови для неможливості виконання зазначеної ухвали та подальшого виконання рішення суду, у разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану», державна реєстрація, крім державної реєстрації, що відповідно до законодавства здійснюється в автоматичному режимі, проводиться виключно державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що перебувають у трудових відносинах із суб`єктом державної реєстрації/суб`єктом державної реєстрації прав, місцезнаходженням якого є адміністративно-територіальна одиниця, що не належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, та відповідають вимогам, визначеним підпунктом 104 цього пункту.

Підприємство ДП ДГ ІМ.М.І.Кутузова ІВПІМ НААН зареєстровано в Одеській області, яка не належить до територій, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих, а тому суд приходить до висновку, що реєстраційну дію за законом необхідно було вчиняти за чітко встановленим принципом територіальності, а не приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Згідно роз`яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті».

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

За таких обставин, приймаючи до уваги предмет позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 викладено доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, які дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Заявлений спосіб забезпечення позову є співмірним із вимогами, які представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявила у позові, а тому суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати реєстраційну дію від 14.03.2023 року №020000542, проведену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Валієвою Валерією Валеріївною щодо Державного підприємства «Дослідне господарство ім. М.І. Кутузова Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України» (), а саме: «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 14.03.2023 08:49:50 №020000542, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи., ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Валієва В.В.»

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити державним реєстраторам та нотаріусам для виконання, а сторонам для відома.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Національна академія аграрних наук України (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 9, ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 27.03.2023 року.

Суддя Л.О. Пендюра