Справа № 463/9305/22
Провадження № 2/463/789/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Рудакова Д. І.

за участю секретаря судових засідань Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Личаківського районного суду м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває цивільна справа позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 20 червня 1989 року по 13 жовтня 2021 року працював у Львівському міському комунальному підприємстві Львівтеплоенерго. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2022 року по справі № 462/1707/22 за позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати було ухвалено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 35 704,00 грн. недорахованої заробітної плати за період з 01.01.2010р. по 30.09.2015р. та 59 002,31 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, а всього - 94 706,31 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн. 30 листопада 2022 року позивачу було фактично виплачено вищевказану недораховану заробітну плату в сумі 35 704,00 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 59 002,31 грн., а всього - 94 706,31 грн. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 жовтня 2021 року по 30 листопада 2022 року в розмірі 147 950,82 грн. ОСОБА_1 проведено відповідно до даного Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 8 лютого 1995 року.Відповідно до розрахункових листків його заробітна плата за квітень 2021р. та травень 2021р. становила 12 559,70 грн. (11 503,43 грн. + 1 056,27 грн.). Ним було відпрацьовано за квітень 2021р. та травень 2021р. 190,25 робочих годин (174,25 роб. год. + 16 роб.год.). Таким чином, середній заробіток, який підлягає виплаті за весь час затримки по день фактичного розрахунку, обчислюється шляхом множення 66,02 грн. (середньоденної заробітної плати) на кількість робочих днів, за весь час затримки. Враховуючи, що з дня звільнення з роботи, а саме з 13.10.2021р. заробітна плата не була виплачена йому в повному обсязі, тому, у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 14.10.2021р. по 30.11.2022р. Разом кількість робочих днів, за весь час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 14.10.2021р. по 30.11.2022р. становить 2241 робочих годин. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго на його користь становить: 66,02 грн. (середньогодинна заробітна плата) х 2241 (кількість робочих годин) = 147 950,82 грн.

Просить стягнути з відповідача на його користь вказаний середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, судовий збір в розмірі 1479,51грн. та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у даній справі відкрито спрощене провадження та призначено до розгляду.

Представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» на адресу суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є неспівмірною, з огляду на правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, який полягає в тому, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Також позивачем пропущений строк звернення до суду. Просить відмовити в стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Прімєрова Н.Г. на адресу суду подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що позивач не погоджується із аргументами і запереченнями відповідача. Зокрема, зазначила, що строк звернення до суду не був пропущений. Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На адресу суду представник позивача адвокат Прімєрова Н.Г. подала заяву про проведення розгляду за відсутності позивача та представника позивача.

На адресу суду представник відповідача подала клопотання про проведення розгляду без її участі.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтовані та доведені в суді.

Як встановлено судом, позивач з 20 червня 1989 року по 13 жовтня 2021 року працював у Львівському міському комунальному підприємстві Львівтеплоенерго.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 липня 2022 року по справі № 462/1707/22 за позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати було ухвалено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 35 704,00 грн. недорахованої заробітної плати за період з 01.01.2010р. по 30.09.2015р. та 59 002,31 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, а всього - 94 706,31 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн.

30 листопада 2022 року позивачу було фактично виплачено вищевказану недораховану заробітну плату в сумі 35 704,00 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 59 002,31 грн., а всього - 94 706,31 грн.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 жовтня 2021 року по 30 листопада 2022 року в розмірі 147 950,82 грн. ОСОБА_1 проведено відповідно до даного Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 8 лютого 1995 року.

Відповідно до розрахункових листків його заробітна плата за квітень 2021р. та травень 2021р. становила 12 559,70 грн. (11 503,43 грн. + 1 056,27 грн.). Ним було відпрацьовано за квітень 2021р. та травень 2021р. 190,25 робочих годин (174,25 роб. год. + 16 роб.год.). Таким чином, середній заробіток обчислюється шляхом множення 66,02 грн. (середньоденної заробітної плати) на кількість робочих днів, за весь час затримки.

Враховуючи, що з дня звільнення з роботи, а саме з 13.10.2021р. заробітна плата не була виплачена йому в повному обсязі, тому, у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 14.10.2021р. по 30.11.2022р. Разом кількість робочих днів, за весь час затримки розрахунку, тобто, починаючи з 14.10.2021р. по 30.11.2022р. становить 2241 робочих годин.

Судом встановлено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 66,02 грн. (середньогодинна заробітна плата) х 2241 (кількість робочих годин) = 147 950,82 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищевказаним судовим рішенням встановлено порушення відповідачем за період з 01.10.2010 року по 30.09.2015 року трудового права позивача, зокрема, на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством. Ця обставина не потребує додаткового доведення в суді.

Відповідно до статті 116КЗпП України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до ч. 1 ст.27Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від24.12.1999року №13«Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року.

Відповідно із абз. 3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд погоджується з доводами представника позивача щодо строку звернення до суду та вважає такий непропущеним, оскільки він розпочався саме з 01.12.2022р., з наступного дня, коли відповідач провів повний та фактичний розрахунок.

Право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Разом із тим при розгляді даної справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини, за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Зазначена позиція узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі за № 761/9584/15.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем проведено відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 8 лютого 1995 року. Вказаний розрахунок відповідачем не оспорено та не спростовано, власного розрахунку не надано, а, отже, такий приймається судом до уваги (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Натомість відповідач не погоджується із розміром відшкодування та з урахуванням принципу співмірності просить зменшити такий.

На час звільнення позивача відповідач не провів з ним розрахунок у повному обсязі, тому, на думку суду буде розумним і справедливим визначити позивачу розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 75000 грн.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути 740 грн. сплаченого судового збору та 1500грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись: ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 247, 263 - 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Вимоги позовної заяви до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (, що знаходиться у м. Львові по вул. Данила Апостола, 1) на користь ОСОБА_1 - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні без урахування податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 75000 грн.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 740грн.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 - витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , юридична адреса: м. Львів, вул. Данила Апостола, 1.

Суддя Д.І. Рудаков