Справа № 932/4640/22
Провадження № 2/932/1659/22
27 січня 2023 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашова І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., розглянувши в приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 03 листопада 2016 року складено відповідний актовий запис № 875.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що з листопада 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 875.
У позовній заяві зазначено, що сумісне життя між подружжям не склалося, між ними відбулося відчуження. Сторони перестали розуміти один одного, відбулася втрата відчуття пошани і любові. Життя з відповідачем, на думку позивача, не склалося через його поведінки.
Позивач дійшла до твердого і однозначного переконання, що подальше сумісне життя з відповідачем і збереження нашої сім`ї стали неможливими. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю.
3 червня 2017 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
3 урахуванням всього вищевикладеного позивач вважає єдино вірним і необхідним шлюб розірвати, так як при таких обставинах зберегти сім`ю неможливо, примирення і збереження сім`ї вже практично неможливе, та це б і суперечило інтересам сторін.
Спільне господарство і сімейний бюджет подружжя не веде, майновий спір між ними відсутній.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2022 року вищевказану позовну заяву було передано у моє провадження.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків.
Заявою від 14 листопада 2022 року позивач усунула недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позову без руху.
Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином. Через загальну канцелярію суду було надано заяву позивача, в якій вона прохає розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань не надсилав.
Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
З матеріалів справи встановлено, що сторони 03 листопада 2016 року уклали шлюб у Жовтневому районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 875.
Як зазначено позивачем, шлюбні стосунки із відповідачем припинені у 2017 році. Причиною цього стали погіршення стосунків, втрата почуття любові та поваги, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.
Враховуючи викладене, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.
Оскільки, як встановлено судом, примирення між сторонами не можливе, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113 СК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб, укладений 03 листопада 2016 року у Жовтневому районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується актовим записом № 875, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 06.07.2017; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні, 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ