Провадження 2/193/161/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю секретаря судового засідання Хомич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , згідно з якою просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 100 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну людину, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення вищеназваною дитиною трирічного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.02.2020 з відповідачем був укладений шлюб, у якому у них народився ІНФОРМАЦІЯ_2 їхній син ОСОБА_3 ..

Проте, одруження з відповідачем виявилось невдалим і шлюбні відносини між ними фактично припинились. На даний час вони проживають окремо. Син знаходиться на утримання позивача. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає на протязі вже майже 5 місяців. На теперішній час позивач тимчасово не працює, оскільки доглядає за сином, якому не виповнилось три роки, а тому їй самостійно важко його утримувати. Домовленості з відповідачем щодо утримання дитини між ними не досягнуто.

Ухвалою суду від 03.02.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, до позову надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання теж не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. При цьому направив до суду відзив, в якому зазначив про часткове визнання пред`явленого до нього позову, зокрема, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання сина до його повноліття, однак вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі частини щомісячно з усіх його доходів, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну особу вважає завищеним, тому у цій частині позовних вимог визнав їх у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) без прив`язки таких аліментів до прожиткового мінімуму на працездатну особу, посилаючись на те, що така вимога не ґрунтується на вимогах діючого законодавства. В обгрунтування своїх заперечень відповідач вказав, що після фактичного розлучення з позивачкою він насправді надавав фінансову допомогу їй, перераховуючи кошти на її банківську картку. Наголосив, що він є студентом 1 курсу КЗ «Кам`янський фаховий медичний коледж» ДОР, де навчається на контрактній основі за спеціальністю стоматолог ООП, стипендії не отримує. Проживає разом зі своїми батьками та фактично перебуває на їх утриманні, іншого нерухомого майна, чи дохоу він не має. До тогож обов`язок по утриманню дитини суттєво вплине на його матеріальне становище, тому вважає, що спроможний сплачувати аліменти на утримання позивача лише у розмірі 1/6 частини його доходу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи наданий відзив на позов, дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню за таких правових підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2020 між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що був вчинений відповідний актовий запис за № 79.

Від шлюбу у сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема відповідач є батьком цієї дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.05.2021 (а. с. 6).

Згідно довідки виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 17.01.2023 за № 064 позивач проживає разом з її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мар`ївка Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» станом на 01.01.2023 встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2272 гривні.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, перш за все обов`язок обох батьків утримувати дітей, вік дитини, якій на день розгляду справи виповнилось майже 2 роки, який проживає разом із матір`ю і перебуває на її ж утриманні, позивач перебуває у декретній відпустці, батько дитини проживає окремо і матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання сина не надає. Відповідач є працездатною особою, працездатного віку, однак не працює, так як навчається на денній формі навчання у медичному коледжі, інші особи на його утриманні не перебувають. До того ж відповідач визнав у повному обсязі і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина.

Крім того, законом встановлено мінімальний розмір частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка стягується у безспірному порядку 1/4 частина на одну дитину.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у частині стягнення аліментів на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з подання позову.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, суд ввжає зазначити таке.

Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи вищезазначені обставини, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що ОСОБА_2 на цей час є студентом медичного коледжу, де стаціонарно навчається на контрактній формі, стипендії не отримує та який сплачуватиме аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , що безумовно вплине на його матеріальне становище, суд враховуючи водночас, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не матиме змоги працювати і утримувати себе, тому виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , 2021 року народження, трирічного віку.

Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, в зв`язку із визнанням позивачем позову в частині стягнення аліментів на дитину, частковим задоволенням позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та утримання дитини та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 79, 80, 81, 84, 180, 182, 183, СК України, ст. 141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31.01.2023 і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. номер: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідент. номер: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду виготовлено 21 лютого 2023 року.

Суддя О.В. Томинець