УХВАЛА

30 січня 2023 року

м. Київ

справа № 700/720/17

провадження № 61-983ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро», третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року СПП «Біле Озеро» за допомогою системи «Електронний Суд» надіслало до суду касаційну скаргу на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

В касаційній скарзі заявник порушує питання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що на час подання касаційної скарги стосовно підприємства порушено справу про банкрутство, внаслідок чого накладено арешт на все майно та кошти підприємства. За таких обставин СПП «Біле Озеро» не отримує прибуток, натомість всі наявні кошти йдуть на погашення заборгованості перед кредиторами. На підставі наведеного просить суд відстрочити сплату судового збору за подачу касаційної скарги.

Вивчивши подане клопотання, суд дійшов висновку про те, що у його задоволенні лід відмовити, виходячи з таких підстав.

Положеннями статті 8 Закону України передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення вищевказаного закону диференційовані за суб`єктним та предметним критерієм.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для задоволення клопотання СПП «Біле Озеро» про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Такий висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

За таких обставин судовий збір слід обчислювати в загальному порядку.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Так з позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2017 році та заявила дві вимоги немайнового характеру.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі, який становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 280,00 грн, а за подання касаційної скарги належить сплатити судовий збір у розмірі 2 560,00 грн (1600х0,4х2х200%).

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, касаційна скарга за формою не відповідає в повній мірі вимогам цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

За змістом пункту 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої Ради Правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

До касаційної скарги не додано доказів надсилання копій касаційної скарги до електронних кабінетів інших учасників справи, або доказів надсилання за допомогою засобів поштового зв`язку за умови відсутності у інших учасників справи зареєстрованих електронних кабінетів у системі «Електронний суд».

Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання Сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

Касаційну скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства «Біле Озеро» на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційних скарг застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко