Справа №705/370/23
2/705/1088/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.02.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно.

Вирішуючи питання про те, чи відповідає подана позовна заява вимогам закону, суд вказує на таке.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак суд звертає увагу позивача, яким подано до суду позовну заяву, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами, визначеними процесуальним законом.

При поданні позову до суду, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Позивач у позовній заяві зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (провадження №11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 805/3982/17а, від 19.10.2020 у справі № 240/934/20.

Посилання позивача на правову позицію, викладену в постановах ВС від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від 21.03.2018 у справі № 490/8128/17, від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 суддя не бере до уваги, оскільки, виходячи з процесуальних механізмів забезпечення єдності судової практики, за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду, які прийняті в часі пізніше, мають перевагу над висновками колегії суддів Вищого адміністративного суд України та Верховного Суду, які прийняті в часі раніше.

Посилання позивача щодо звільнення від сплати судового збору на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.01.2022 у справі № 365/159/20, суддя відхиляє, оскільки у вказаній справі правовідносини виникли з інших фактичних обставин і не є тотожними із правовідносинами у даній справі. Зокрема у зазначеній справі правовідносини стосувалися порушених прав особи як учасника бойових дій.

Предметом позову ОСОБА_1 є звернення стягнення на спадкове майно. Отже, позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій , тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем у позовній заяві зазначено ціну позову у розмірі 895052 грн 58 коп.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за майнові вимоги у розмірах, визначених відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і надати до суду підтверджуючі документи, або надати суду документи, які підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону за подання до суду вказаної вище позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Єщенко