Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2023 року

Справа № 635/15/23

Провадження № 2 /635/115/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Харківської обласної військової адміністрації про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дітей та встановлення опіки над малолітніми дітьми,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дітей та встановлення опіки над малолітніми дітьми.

У позовній заяві просить суд:

- розірвати шлюб, зареєстрований 25 листопада 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Харківській області за актовим записом №772;

-встановити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-встановити опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогамЦПК України з наступних підстав.

Позивач ставить вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, однак з позову не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, оскільки позивач посилається на укладення договору між подружжям щодо визначення місця проживання та утримання спільних малолітніх дітей. Крім того, позивач не вказує, чи звертався він або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, у разі наявності спору, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено статтею 19 СК України.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Крім того, згідно частиною 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач стверджуючи в позовній заяві, що дружина вирішила виїхати на постійне місце проживання до Швеції і залишити дітей на опікунство батька їх дітей, разом з тим позивач не долучив до матеріалів позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження місця реєстрації (проживання) дітей та перебування на утриманні.

Слід зазначити і те, що позивачем не подано клопотання про витребування доказів судом у зв`язку із неможливістю самостійно надати такі докази.

Крім того, суд зауважує, що в позові об`єднано дві позовні вимоги які, на думку суду, не можуть бути розглянуті в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не є однорідні. В справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження в справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог.

Таким чином, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про визначення місця проживання дітей, є різними.

Крім того, позивач звертається до суду із позовом, в якому заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дітей та встановлення опіки, які є самостійними вимогами немайнового характеру.

Відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 3 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру - сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про судовий збір» передбачені ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою у такому розмірі: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2022 року становить 908,00 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду із позовом в якому об`єднано три вимоги немайнового характеру. Але за дві яких судовий збір не сплачено.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за усі заявлені вимоги або копії документів, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір має бути сплачено на розрахунковий рахунок отримувач коштів: УК Харківськом рн/ХаркiвР/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999633, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0020429, код класифікації доходів бюджету: 22030101 у розмірі 726,40 грн. за кожну заявлену вимогу окремо.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Також суд звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для їх усунення.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Харківської обласної військової адміністрації про розірвання шлюбу, встановлення місця проживання дітей та встановлення опіки над малолітніми дітьми- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.О. КАРАСАВА