Справа № 709/709/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Романової О.Г.,

при секретарі: Данілової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_4 постійно проживала в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконкому Чорнобаївської селищної ради № 13-16/204 від 30.08.2022.

Заповіту ОСОБА_4 не складала та після її смерті відкрилась спадщина за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4986 га, кадастровий номер: :02:000:0400 в с. Веселий Хутір, Золотоніського району Черкаської області.

Вона прийняла спадщину своєї матері ОСОБА_4 , так як подала відповідну заяву в Чорнобаївську державну нотаріальну контору, що підтверджується копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 30.08.2022.

Але вона не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку по тій причині, що як вказано у відповідній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2022, після смерті матері її спадщину також прийняли і інші спадкоємці, а саме її батько ОСОБА_5 та брати ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і її батько ОСОБА_5 , який також проживав в АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою та копією свідоцтва про смерть. Їй відомо, що батько склав заповіт на свого меншого сина відповідача ОСОБА_3 .

Вона претендує на визнання за нею права власності на всю вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по тій причині, що відповідач ОСОБА_2 отримав у власність все рухоме майно матері, а відповідач ОСОБА_3 отримає все інше нерухоме майно матері на яке вона мала право. Таким чином, майнові права відповідачів не будуть порушені.

Поскільки вона не має змоги оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку в позасудовому порядку, тому змушена звернутися до суду із даним позовом.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4986 га, кадастровий номер: :02:000:0400 в с. Веселий Хутір, Золотоніського району Черкаської області, нормативно-грошовою оцінкою 140293,77 грн., що належала її померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , згідно державного акту серії 11-ЧР № 015897 виданого 18.11.2001.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07.09.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.10.2022 витребувано у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі: копію спадкової справи ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копію спадкової справи ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, звернулась до суду із заявою від 27.01.2023 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою від 05.01.2023 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи рекомендованим листом.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Предметом позову, відповідно до змісту позовних вимог, є визнання за позивачем права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4986 га, кадастровий номер: :02:000:0400 в с. Веселий Хутір, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до змісту позову підставою позову зазначено поділ спадщини після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданої 21.12.2020 Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2.ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

При житті ОСОБА_4 заповіт не складала, а тому спадкування відбувається за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до відомостям зі спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , спадкова справа № 451/2022 (а.с. 58-62), із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_1 , яка є донькою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданим 10.02.1979 Лукашівською сільською радою Чорнобаївського району (а.с. 15) та встановлено рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.06.2022, справа № 709/162/22.

Також, вказаним рішенням встановлено, що після смерті спадкодавця спадщину прийняли її чоловік ОСОБА_5 та сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки на час смерті спадкодавця вони проживали з нею за однією адресою та не відмовилися від спадщини в передбачений законом спосіб та строк.

Відповідно до положень ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Отже, спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_4 в рівних частках є : ОСОБА_5 чоловік померлої та діти померлої: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стосовно майна, яке входить у спадкову масу після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи додана лише копія державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧР № 015897, відповідно до якої ОСОБА_4 на підставі рішення Веселохутірської сільської ради народних депутатів від 13.11.2001 № 52 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,4987 га, для ведення товарно-сілськогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселохутірської сільської ради (а.с. 10).

Наявність іншого спадкового майна після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданого 19.01.2022 Чорнобаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (а.с. 8).

Відповідно до відомостям із спадкової справи № 283/2022 відкритої після смерті ОСОБА_5 (а.с. 51-55), останній склав заповіт, посвідчений старостою села Веселий Хутір, Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_6 20.04.2021 за реєстровим № 7-08 на ім`я свого сина - ОСОБА_3

ОСОБА_3 20.04.2022 звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до відомостям зазначеним у довідці № 13-16/205 від 01.09.2022 виданою старостою Веселохутріського старостинського округу ОСОБА_6 , ОСОБА_5 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 і мав такий склад сім`ї: син ОСОБА_2 , 1981 р.н., син ОСОБА_3 , 1989 р.н. (а.с. 17).

Відомості щодо майна, яке входить у спадкову масу після смерті спадкодавця ОСОБА_5 в матеріалах справи також відсутні.

31.08.2022 державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 6), відповідно до відомостям якої 31.08.2022 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що розташована на території Веселохутірської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Згідно матеріалів спадкової справи № 451/2022 після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли дочка - ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

Оскільки, на підставі ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розділив спадщину між ними. Заповітів померла не складала, а тому видати свідоцтво про право на спадщину на одного спадкоємця неможливо.

У зв`язку із цим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 3,4987 га, що розташована на території Веселохутріської сільської ради Золотоніського району Черкаської області було відмовлено.

Відповідно до відомостям інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 56, 63).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що спору між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 щодо спадкового майна немає. Так, в судовому засіданні, яке відбулося 06.01.2023 відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4986 га, кадастровий номер: :02:000:0400 в с. Веселий Хутір, Золотоніського району Черкаської області, оскільки він за заповітом отримав у власність будинок в с. Веселий Хутір та земельну ділянку під будинком.

Однак, суд наголошує, що будь-яких письмових доказів щодо майна, яке увійшло в спадкову масу після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду жодною із сторін надано не було.

Суд зауважує, що спадкоємці, які прийняли спадщину, у тому числі й ті, що вважаються такими, які прийняли спадщину (ч. 2 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України), мають право на укладення договору про поділ спадщини.

Метою договору про поділ спадщини між спадкоємцями є припинення спільної часткової власності на спадкову масу шляхом розподілу її складових елементів між спадкоємцями.

Отже, право спадкоємців врегулювати свої правовідносини шляхом укладення договорів про поділ спадкового майна при відсутності між ними спору передбачено спеціальними нормами щодо поділу спадкового майна (ст.ст. 1278, 1279 ЦК України) і це також узгоджується зі ст.ст. 6, 627 ЦК України.

У договорі про поділ спадкового майна спадкоємці мають право визначити яке майно переходить у власність кожному спадкоємцю, визначити розмір частки у спадщині (ч. 3 ст. 1267 ЦК України), визначити конкретні речі, права та обов`язки.

Договором про поділ спадщини сторони погоджують розподіл самого майна, проте право власності на майно оформлюється свідоцтвом про право на спадщину, яке видається нотаріусом з урахуванням домовленостей сторін про розподіл спадкового майна.

Отже, спадкоємці, які прийняли спадщину, вправі за взаємною згодою здійснити поділ спадкового майна, який проводиться відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців. Поділ спадкового майна оформлюється договором спадкоємців. У договорі про поділ спадкового майна визначаються реальні частки спадкоємців у спадковому майні. Поділ допускається лише тоді, коли визначилося коло спадкоємців, які реалізували право на прийняття спадщини.

Стосовно іншого відповідача ОСОБА_2 суд зазначає, що останній в судове засідання жодного разу не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що бажаючи отримати у власність всю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4986 га, кадастровий номер: :02:000:0400 в с. Веселий Хутір, Золотоніського району Черкаської області, відповідачу ОСОБА_2 залишиться у власність все рухоме майно померлої матері ОСОБА_4 .

Однак, яке майно залишиться у власності відповідача ОСОБА_2 остання як у позовній заяві так і в судовому засіданні не конкретизувала, а тому суд позбавлений можливості визначити чи відповідає вартість вказаного майна частці у спадковому майні належному ОСОБА_2 .

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, враховуючи відсутність відомостей щодо обсягу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд не може здійснити справедливий поділ спадкового майна між сторонами із врахуванням часток, які припадають на кожного із спадкоємців, а отже відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача.

Одночасно суд роз"яснює право сторін на укладення між ними договору про поділ спадщини у разі досягнення згоди щодо поділу спадкового майна або відчужити майно один одному шляхом укладення договорів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони

пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, сплачений позивачем судовий збір залишається за останньою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів

з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що

вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до

Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини

судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Романова