ПОСТАНОВА

іменем України

22 березня 2023 року м. Кропивницький

справа № 176/605/19

провадження № 22-ц/4809/410/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міщенко Андрій Миколайович, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 рокуу складі судді Іващенка В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту АТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказало, що відповідно до умов кредитного договору від 05 січня 2016 року б/н ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 13000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який у будь-який момент може змінити кредитний ліміт. У порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 18 лютого 2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 69884,15 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 35093,87 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту - 12416,68 грн; пені - 18369,59 грн; пені за несвоєчасність сплати боргу - 200 грн; штрафу (фіксована складова) 500 грн; штрафу (процентна складова) - 3304,01 грн.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 05 січня 2016 року б/н у сумі 47510,55 грн. В іншій частині відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

АТ КБ «ПриватБанк» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Вважало, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 05 січня 2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву б/н, згідно з якою їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт на картковий рахунок у розмірі 13000 грн (т.1 а.с.10).

В анкеті-заяві вказано, що позичальник згоден з умовами, що анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір і позичальник ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщеними на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року було задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 січня 2016 року станом на 18 лютого 2019 року у сумі 69884 грн 15 коп.

Як убачається з виконавчого листа по справі №176/605/19, виданого 11 червня 2019 року, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 10 червня 2019 року, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 05 січня 2016 року станом на 18 лютого 2019 року у розмірі 69884,15 грн (т.1 а.с.225).

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 червня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано. Розгляд цивільної справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до довідки Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29 вересня 2021 року №19397 на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №176/605/19 від 11 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 69884,15 грн. З моменту відкриття виконавчого провадження від 12.09.2019 по 29.09.2021 були стягнути з ОСОБА_1 кошти у загальному розмірі 11484, 24 грн. Залишок загального боргу по виконавчому документі складає 59883,35, виконавчого збору - 5623,82 грн, витрат виконавчого провадження - 152,17 грн. Загальна сума боргу для закриття виконаного провадження складає 65659,34 грн (т.1 а.с.166-167).

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 квітня 2022 року начальником Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південоо-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області про скасування заочного рішення від 30 червня 2021 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №176/605/19, виданого 11 червня 2019 року закінчено (т.1 а.с.224 зворот).

Згідно з наданим позивачем розрахунком у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 18 лютого 2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 69884,15 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35093,87 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту - 12416,68 грн; пені - 18369,59 грн; пені за несвоєчасність сплати боргу - 200 грн; штрафу (фіксована складова) 500 грн; штрафу (процентна складова) - 3304,01 грн (т.1 а.с.6-9).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2 статті 1046 ЦК України).

За змістом п.62 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Колегія суддів вважає, що анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 05 січня 2016 року підписана саме відповідачем ОСОБА_1 та у сукупності з випискою про рух коштів по рахунку, з якої убачається активне користування позичальником кредитними коштами шляхом зняття готівки, повернення кредитних коштів позивачу, оплати послуг за придбані товари в закладах торгівлі, підтверджують факт визнання відповідачем договірних кредитних відносин з АТ КБ «ПриватБанк».

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18.

На підтвердження розміру заборгованості за договором від 05 січня 2016 року б/н позивачем було надано до суду виписку по рахунку за період з 01.01.2017 по 01.10.2021, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.172-182).

Апеляційний суд вважає, що виписка з особового рахунку клієнта банку є належним та допустимим первинним доказом на підтвердження проведених операцій з коштами на його рахунку, а тому додані до позовної заяви розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за наданим їй кредитом апеляційний суд оцінює як такі, що мають виключно інформаційний характер та відображають проведений позивачем обрахунок пред`явлених ним до відповідача вимог майнового характеру.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що витребувані судом першої інстанції докази, які містяться в матеріалах справи, вказують на те, що за період виконавчого провадження по виконанню заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року з ОСОБА_1 стягувались кошти в рахунок погашення заборгованості, що зокрема підтверджується виконавчим листом, довідками Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 29 вересня 2021 року та від 23 лютого 2022 року, а також довідкою УПФ в Дніпропетровській області про відрахування з пенсії ОСОБА_2 (т.1 а.с.166-167, 203, 222, 225).

Однак, суд першої інстанції взагалі не надав жодної оцінки вказаним доказам у своєму рішенні та не з`ясував загальну суму, яка була вже стягнута з відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05 січня 2016 року б/н.

Суд першої інстанції, встановивши, що за заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року було відкрито провадження, здійснювалися виконавчі дії, з відповідача були стягнуті кошти у розмірі11482,24 грн взагалі не надав оцінки встановленим обставинам та керувався розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, поданої позивачем 06 березня 2019 року.

Зі змісту виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 апеляційним судом встановлено, що за період з 01.01.2017 по 01.10.2021 нею було використано кредитних коштів у розмірі 36119,85 грн, а на погашення заборгованості за отриманим кредитом здійснювалось внесення грошових сум в загальному розмірі 11535,33 грн, що взагалі не було відображено у рішенні суду першої інстанції, який при ухваленні рішення керувався лише доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості відповідача.

При цьому, з матеріалів справи убачається, що за виконавчим листом по справі №176/605/19, виданим 11 червня 2019 року, з ОСОБА_1 були стягнуті кошти у розмірі11482,24 грн (т.1.а.с.156-157).

Та обставина, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти та користувалася ними, останньою не спростовано та не надано суду належних та допустимих доказів, що вона повністю повернула кредитні кошти позивачу.

Колегія суддів дійшла висновку, що банк надав відповідачу кредит, а ОСОБА_1 його повністю не повернула, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13102,28 грн з такого розрахунку: 36119,85 грн використаних коштів - 23017,57 грн повернутих коштів, а саме 11535,33 грн у добровільному порядку +11482,24 грн, стягнутих за виконавчим листом, підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 інших складових заборгованості колегія суддів зазначає таке.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею та штрафами.

Зі змісту наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідача за кредитним договором від 05 січня 2016 року б/н убачається, що внесені відповідачем грошові кошти зараховувались банком, крім погашення заборгованості за тілом кредиту, також і на погашення інших складових заборгованості (пені, комісії та відсотків).

Встановлено, що у заяві позичальника від 05 січня 2016 року містяться лише персональні дані відповідача та його підпис, процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року вказала, що «Анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору», оскільки вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (05 січня 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (06 березнґ 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Отже відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимоги, передбачені ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене вище рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» та про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 13102,28 грн.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та частковим задоволенням позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13102,28 грн - що складає 18,75 % від суми позову, з відповідача підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати сплачені банком при поданні позову у розмірі задоволеної частини, що складає 360,19 грн.

Враховуючи те, що при відкритті апеляційного провадження відповідачу було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі, за наслідками розгляду апеляційної скарги з ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2341,22 грн. Крім того, підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги з АТ КБ «ПриватБанк» у дохід держави у розмірі 540,28 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Міщенко Андрій Миколайович, задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 рокускасувати та ухвалити нове.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського 1Д, ) заборгованість за кредитним договором у сумі 13102 (тринадцять тисяч сто дві) грн 28 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського 1Д, ) судовий збір пропорційно до задоволених вимог за подання позовної заяви у розмірі 360 (триста шістдесят) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2341 (дві тисячі триста сорок одну) грн 22 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського 1Д, ) у дохід держави судовий збір у розмірі 540 (п`ятсот сорок) грн 28 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко