Справа № 439/465/23
Провадження № 2/439/191/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 березня 2023 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами,

встановив:

Позивач звернувся з позовом про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами.

Заява оформлена з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством України ( 175, 177 ЦПК України): в порушення п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, але не зазначено доказів:

-неможливості отримати правовстановлюючих документів на спірний будинок позивачем;

-не зазначено реальної ціни вказаного будинку на момент звернення до суду;

-не зазначено доказів, що саме позивачка є єдиною особою, що опікується спірним будинком;

-не зазначено доказів, і не викладено обставин, чим саме відповідачі порушили, не визнали або оспорили права, свободи чи інтереси позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити у судовий процес безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому залишення позовної заяви без руху для того, щоб позивач усунув вказані вище недоліки, не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

Вказані недоліки перешкоджають у відкритті провадження у цивільній справі, є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 95, 175,185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і побутовими спорудами залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви чотири дні, з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що визначені ухвалою недоліки позовної заяви повинні бути усунені в спосіб:

-- складання тексту заяви із усуненими недоліками, а не подання до суду роз`яснень, заяв, пояснень;

-- виправлена заява та додані до неї докази мають бути подані у відповідній кількості для суду та учасників справи.

Якщо позивач в установлений строк вимоги ухвали суду не виконає позовна заява вважатиметься неподаною і повернута.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рахімова