Провадження № 2/243/469/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після її смерті залишилося майно у вигляді недоотриманої пенсії, яку нараховувалося їй по день її смерті в Бахмутсько Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Зазначає, що у грудні 2020 року її представник отримала свідоцтво на спадщину на майно, яке складалося із недоотриманої пенсії за період з 03.09.2017 року по 31.05.2020 року в сумі 86085,78 грн. вказана сума була зазначена нотаріусом на підставі довідки наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України від 08.09.2020 року № 0574-05-8/10285. Зазначає, що зазначена довідка не відповідає дійсності, оскільки спадкодавиці було припинено виплату пенсії у 2016 році. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо ненадання приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Рижкову О.О. інформації, щодо розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка їй була нарахована, але не отримана за життя. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Рижкову О.О. довідку про розмір пенсії ОСОБА_3 , яка була нарахована їй, але не була отримана за життя у період з 01.01.2016 року по 24.05.2020 року.

Позивачка ОСОБА_1 повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, до суду надала заяву в якій просили справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, але свого представника для участі в судовому засіданні не уповноважив, справа перебувала в провадженні суду з січня 2022 року, представник відповідача неодноразово викликався до суду, крім цього відповідачем від 02.12.2022 року було виконано ухвалу суду щодо витребування доказів. Крім цього з матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2022 року, відповідачем було подано клопотання про відстрочення строку надання відзиву, про що судом неодноразово було надіслано листи нагадування на електронну адресу відповідача. Відповідач ніяким чином не реагував на нагадування та виклики суд, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, що відповідно до положень ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справі по суті.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 у м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 04.12.2020 року виданого приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області, ОСОБА_1 було видано право на спадщину, яка складалася із недоотримано пенсії ОСОБА_2 у період з 03.09.2017 року по 31.05.2020 року у розмірі 86085,78 грн. Зазначена сума недоотриманої пенсії була зазначена нотаріусом на підставі довідки наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України від 08.09.2020 року № 0574-05-8/10285.

В подальшому представник позивачки адвокат Завгородня Ю.О. звернулася із адвокатським запитом до Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області із вимогою надання інформації, щодо повного розрахунку недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , із дати припинення її виплати по дату смерті.

Бахмутсько Лиманським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області було надано відповідь на вищевказаний запит, та повідомлено про те, що виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, врегульовано статтею 52 Закону № 1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно із частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058 (не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії). Крім цього до вказаної відповіді було надано довідку, з якої вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_2 у період з 01.01.2016 року по травень 2020 року становить 36668, 96 грн. Відповідно до розрахунку нарахованої та виплаченої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.05.2020 по особовому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_2 , наданого на виконання ухвали суду, суму пенсії за вказаний період становить 79121,92 грн.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Згідно із ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити, зокрема, поточний місяць нарахування (перерахунку, індексації) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі №338/180/17 вказано, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Згідно наявних у справі доказів позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . Саме позивачу видане свідоцтво про право на спадщину на ту суму недоотриманої пенсії, яку визнав нарахованою орган Пенсійного фонду. Вказані обставини не оспорювалися сторонами.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна за свідоцтвом про право на спадщину.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання інформації приватному нотаріусу щодо нарахування пенсії ОСОБА_2 , яка за життя не була нею отримана, та зобов`язати відповідача направити до приватного нотаріуса довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії за час життя спадкодавця. На думку суду, вказані способи захисту є неналежними та неефективними з огляду на таке.

Зміст порушеного права позивача на отримання пенсії померлого спадкодавця за період з 01.01.2016 року по 24.05.2020 року полягає у позбавленні позивача можливості отримати суму пенсії за цей період. Характер невизнання права з боку відповідача полягає у невизнанні відповідачем факту нарахування сум пенсії спадкодавцю за період з 01.01.2016 року по 24.05.2020 року. Наслідки такого невизнання з боку відповідача виражаються у позбавленні позивача частини належного йому спадкового майна та протиправному утриманні цього майна відповідачем.

З урахуванням вищевказаних змісту, характеру та наслідків порушення права позивача, ефективними та належними способами захисту прав позивача можуть бути способи, які прямо передбачені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема визнання права власності на спірну суму спадкового майна, стягнення спірної суми пенсії, зобов`язання виплатити спірну суму пенсії.

Позивач не звертається до суду із вимогою, щодо визнання права власності на недоотриману пенсію та стягнення недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 у період з 01.01.2016 року по 24.05.2020 року. Крім цього позивачка не зверталася до суду із заявою про уточнення вказаних вище позовних вимог, надала заяву про розгляд справи без її участі та наполягала на задоволенні своїх заявлених вимог.

На думку суду, зобов`язання відповідача «зобов`язати надати приватному нотаріусу довідку про розмір пенсії ОСОБА_2 у період з 01.01.2016 по 24.05.2020» не призведе до ефективного захисту прав позивача.

По-перше, надання відповіді певного змісту на запит нотаріуса є правом, а не обов`язком органу Пенсійного фонду. В разі надання органом Пенсійного фонду відповіді, зміст якої порушує права спадкоємця, такий спадкоємець має право звернутися до суду із відповідними вимогами з метою ефективного захисту своїх прав, проте не може вимагати повторного надання органом Пенсійного фонду відповіді певного змісту до нотаріуса.

По-друге, саме по собі надання певної відповіді на запит нотаріуса не призводить до захисту права на спадкове майно.

По-третє, покладення на відповідача «зобов`язання надати приватному нотаріусу довідку про розмір пенсії ОСОБА_2 у період з 01.01.2016 року по 24.05.2020 року» є занадто загальним та не виключає можливості відповідача ще раз надати довідку із тим розміром пенсії, який відповідач вважає нарахованим.

У зв`язку із цим, позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Рижкову О.О. довідку про розмір пенсії ОСОБА_3 , яка була нарахована їй, але не була отримана за життя у період з 01.01.2016 року по 24.05.2020 року задоволенню не підлягають. Так само не підлягають задоволенню і пов`язані вимоги про визнання дій відповідача протиправними, оскільки саме по собі визнання дій відповідача протиправними не призводить до захисту спадкових прав позивача.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір понесений позивачкою при подані позовної заяви до суду, необхідно покласти на останню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький