ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 лютого 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3350/21

Головуючий у першій інстанції Домашенко Ю.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/291/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (суддя Домашенко Ю.М.), ухвалене у м. Козелець, Чернігівської області, повний текст постанови складений 21.10.2022,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в період з 08.06.2003 по 29.12.2010 перебувала з Відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з Відповідачем має повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на контрактній формі навчання Університету Європейських Політичних і Економічних Знань ім. Константина Стере, м. Кишинів, Республіка Молдова, та не має змоги влаштуватись на роботу. Відповідач є особою працездатного віку, не має інвалідності, має постійний дохід та може надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19.10.2021 і до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що аліменти в розмірі 1/7 частини з усіх доходів відповідача буде максимально відповідати принципам розумності і справедливості, що зможе забезпечити повнолітньому сину можливість отримати матеріальну допомогу на період навчання, та забезпечити баланс між обов`язком обох батьків матеріально його підтримати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення, виклавши його резолютивну частину в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.09.2022 і до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку». У разі не підтвердження інформації про навчання сина в Чернігівському інституті інформації, бізнесу і права ЗВО «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая», - скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Скарга мотивована тим, що суд, приймаючи рішення в частині стягнення аліментів з 19.10.2021 по 01.09.2022 дійшов передчасного висновку про можливість їх стягнення за вказаний період, чим допустив порушення ст. 199 Сімейного кодексу України та ст. 263 ЦПК України. Також зазначає, що станом на сьогоднішній час представником відповідача був направлений адвокатський запит до Чернігівського інституту інформації, бізнесу і права ЗВО «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая» з метою отримання інформації та підтвердження щодо проходження навчання ОСОБА_4 у цьому навчальному закладі, про що відповідь буде надана під час розгляду справи в апеляційному суді.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм закону. Відзив мотивовано тим, що ні ОСОБА_2 , ні його представник, не були присутні при розгляді справи, де були вирішені всі клопотання заявлені стороною відповідача. Позиція ОСОБА_2 з приводу сумнівів в достовірності поданих доказів стороною позивача є безпідставною, оскільки останній починаючи з спростування свого батьківства відносно спільного сина ОСОБА_4 , всі обставини справи ставить під сумнів та висуває тільки припущення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2003 по 29.12.2010, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 (а.с. 6).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 24.11.2005 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 7).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.03.2019, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 04.06.2019, ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4 (а.с. 52-58).

29.12.2017 ОСОБА_7 змінила своє прізвище на ОСОБА_8 (а. с. 4), 30.10.2020 ОСОБА_6 змінив своє прізвище на ОСОБА_8 (а. с. 8).

Згідно з довідкою Університету Європейських Політичних і Економічних Знань ім. Константина Стере, м. Кишинів, Республіка Молдова від 10.09.2021 ОСОБА_9 навчається на 1 курсі денної форми навчання професійної бакалаврської програми «Бізнес і управління». Період навчання становить 4 роки, вартість навчання за 1 рік складає 300 євро (а. с. 9, 10-11).

Факт оплати ОСОБА_1 вартості навчання ОСОБА_3 у розмірі 300 євро підтверджується платіжним дорученням (а. с. 12).

Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 28.07.2021 № ПК-14-21, укладеного між ОСОБА_1 та Чернігівським інститутом інформації, бізнесу і права закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая» та довідки цього ж навчального закладу від 01.10.2021 ОСОБА_3 навчається на кафедрі підготовчих курсів Чернігівським інститутом інформації, бізнесу і права закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая» на денній формі, термін навчання з 01.09.2021 по 30.06 2022, вартість за надання освітньої послуги становить 17 200,00 грн (а. с. 61, 64). Квитанції до прибуткового касового ордеру від 09.08.2021, 01.10.2021, 10.01.2022 підтверджується факт оплати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 послуг за навчання (а. с. 65).

Згідно з договором про надання освітніх послуг від 14.10.2022 № М-15-22, укладеним ОСОБА_1 і Чернігівським інститутом інформації, бізнесу і права закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая» та довідкою цього ж навчального закладу від 04.10.2022 ОСОБА_3 навчається на 2 курсі в Чернігівському інституту інформації, бізнесу і права закладу вищої освіти «Міжнародний науково-технічний університет ім. академіка Юрія Бугая» на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2022 по 30.06.2025, вартість навчання складає 55 100,00 грн (а. с. 112, 113).

Також ОСОБА_1 подала до апеляційного суду квитанції про продовження оплати за навчання сина після ухвалення судом І інстанції рішення в загальній сумі 17000,00 грн, які колегією суддів вирішено, долучити до матеріалів справи.

Довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.10.2021 (а.с. 14) свідчить, що ОСОБА_9 зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що на утриманні позивачки є неповнолітня дитина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 59) та їй встановлено третю групу інвалідності з26.05.2022 року по 1 червня 2023 року. ( а.с.71)

Відповідач одружився 08.09.2013 році та від цього шлюбу у нього народилась донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.42)

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 20.11.2015 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/5 частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.09.2015 і до повноліття дитини, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_13 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_14 трирічного віку, з 30.09.2015 до 23.07.2018 (а. с. 43).

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення (ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України).

Матеріали справи свідчать, що повнолітній син сторін продовжує здобуття освіти в Чернігівському інституті інформації, бізнесу і права за денною формою навчання, йому не виповнилось 23 роки, він позбавлений можливості працювати і самостійно заробляти собі на життя, у зв`язку з чим, додатково потребує матеріальної підтримки з боку обох батьків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про не вирішення його клопотань про витребування доказів не знайшли свого підтвердження, оскільки сторона відповідача не скористалась своїм правом на участь в судовому засіданні, в якому зазначені клопотання сторони відповідача були вирішені протокольною ухвалою (а.с.116-117). Повторно заявлених клопотань про витребування доказів, як у суді І інстанції, так і у суді апеляційної інстанції заявлено не було.

Отже, ОСОБА_2 під час перегляду рішення суду І інстанції не спростовано належними та достатніми доказами, що його син не навчається в Чернігівському інституті інформації, бізнесу і права, в тому числі в період з 19.10.2021 року до 01.09.2022 року, за який він вважає не повинен сплачувати аліменти.

Колегія суддів, з огляду на встановлені вище обставини та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у зв`язку з продовженням ним навчання, у визначеному ним у рішенні суду розмірі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.10.2022 є законним і обґрунтованим, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: