печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5192/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва Головко Ю. Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним, поділ сумісного майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним, поділ сумісного майна.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 42 постанови № 3 від 01.03.2013 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, належним та допустимим доказом вартості спірного майна є належним чином оформлений звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта нерухомості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

На підтвердження вартості майна щодо якого виник спір, позивачем до матеріалів справи не надано жодного документу, який би підтверджував дійсну вартість нерухомого майна станом на час подання позову.

Виходячи із викладеного, з огляду на те, що позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо восьми об`єктів нерухомого майна і відсутні докази, що підтверджують ті обставини, що вартість нерухомого майна, що територіально знаходиться в Печерському районі м. Києва найвища, суд позбавлений можливості визначити підсудність даного позову щодо восьми об`єктів нерухомого майна згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України саме Печерському районному суду м. Києва.

Отже, позивачу необхідно надати розгорнутий звіт про дійсну ринкову вартість майна та зазначити дійсну ціну заявленого позову у справі, а оскільки не надано належного підтвердження вартості спірного майна, це унеможливлює вирішення судом питання про підсудність цивільної справи. Водночас, вирішення питання про поділ майна подружжя з порушенням правил виключної підсудності відповідно до ст. 378 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

При цьому, суд зауважує, що положення ч. 2 ст.176 ЦПК України, передбачає випадки, коли визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, разом із тим, ця норма встановлює право попереднього визначення судом саме розміру судового збору, а не правил щодо підсудності спору.

Частиною 1 ст.185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного та відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним, поділ сумісного майна слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 133, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним, поділ сумісного майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Г. Головко