Справа № 204/3138/21
Провадження № 2/204/51/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участі позивача ОСОБА_1

за участі відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою (з урахуванням уточнення) відповідно до якої просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 255 404,00 грн. В обґрунтування позовної заяви вказав, що 29.05.2019 року старший державний виконавець Мазур А.С. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58205306 у зв`язку з його виконанням. Оскільки, з січня 2019 року в Чечелівського відділі ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває на виконанні інший виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини. 15.10.2020 року позивач поштою отримав постанову від 17.09.2020 року начальника Чечелівському відділі ДВС Сухова І.О. про скасування процесуального документу від 29.05.2019 року. Крім того, ним був отриманий розрахунок заборгованості без дати складання, складений начальником відділу Суховим І.О. в якому зазначається про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі - 129 706,41 грн. Також 22.09.2020 року на підставі розрахунку було винесено постанову державним виконавцем Савенко О.О. про арешт майна боржника, а 09.10.2020 року винесено постанову державним виконавцем Савенко О.О. про розшук боржника. 10.03.2021 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було задоволено його скаргу частково, визнано дії начальника Чечелівського відділі ДВС м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухова І.О. щодо складення Розрахунку заборгованості без дати складання - неправомірними та незаконним. Зобов`язано державного виконавця Савенко О.О. скасувати постанову про арешт майна та розшук майна. Позивач вказує, що суддями Дніпровського апеляційного суду навіть не встановлювалась наявність та peальність «заборгованості» розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, яка є необхідною складовою для арешту та стягнення майна. Під час судового засідання представник Чечелівського відділу ДВС надала «новий» розрахунок: від 06.04.2021 року, в якому зазначається про «заборгованість зі сплати аліментів» у розмірі - 21 226,17 грн. 07.12.2021 року Дніпропетровський районним судом Дніпропетровської області визнано незаконним розрахунок від 06.04.2021 року, який був долучений 20.07.2021 року Дніпровським апеляційним судом у судовому засіданні, як нібито факт існування «нової заборгованості». Ознайомившись з розрахунком без дати складання (складеного начальником відділу виконавчої служби Суховим І.О.) та розрахунком від 06.04.2021 року (складеного державним виконавцем Савенко О.О.) можна стверджувати, що об`єднує обидва розрахунки від самого початку - це умисні дії представників держави щодо складання завідомо незаконних розрахунків. Адже начальник відділу виконавчої служби та державний виконавець (представники держави України зробили фальшиві розрахунки заборгованості, вилучивши з матеріалів виконавчого провадження квитанції: сплату аліментів за минулі роки та не врахувавши у розрахунку сплачені позивачем аліменти. Загалом було умисно вилучено платежів на 19 078,00 грн. Дані факти підтверджують копії квитанцій за 2016-2019 роки, які в нього збереглись, навіть незважаючи на те, що ВП №58205306 було закрито в травні 2019 року, а відновлено лише в вересні 2020 року. Крім того, наявність даних квитанцій у Чечелівського відділу ДВС та факт їх вилучення підтверджується розрахунок № 7679 від 01.02.2018 року та розрахунок №655/13 від 10.04.2019 року, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження. Розрахунок заборгованості без дати складання, складений начальником відділу Суховим І.О. в якому зазначається про заборгованість зі сплата аліментів у розмірі - 129 706.41 грн. Прості математичні розрахунки дозволяють стверджувати про відсутність будь-якої заборгованості (понад 3 місяці) за аліментами, адже 129 706,41 грн. (розмір заборгованості в розрахунку) - 112 430,00 грн. продажу квартири) - 19 078,00 грн. (вилучені квитанції про сплату аліментів) = (-1801,59 грн.). Тобто в нього відсутня заборгованість, а й сплачено на 1800,00 гривень більше. В Розрахунку заборгованості від 06.04.2021 року складеним державним виконавцем Савенко О.О. зазначається про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі - 21 226,17 грн. Позивач вказує, що при вручені зазначених постанов державний виконавець запропонувала йому виступити «посередником» між ним та колишньою дружиною ОСОБА_3 щодо надання ним дозволу на перебування його сина закордоном. 14.12.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було задоволено скаргу позивача частково, визнано дії державного виконавця Чечелівського відділу ДВС Бучипської С.С. неправомірними, а розрахунки заборгованості від 17.04.2018 року та 08.05.2018 року незаконними. Так, позивач вказує, що розгляд скарги на дії державного виконавця у судових інстанціях України тривав більше 2,5 років, замість передбачених законом - 10 днів. Позивач також, посилається на невідповідність статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» Конституції України. На думку позивача, згідно даного закону державний виконавець фактично звинувачує його в кримінальному злочині (ст.164 Кримінального кодексу України), без жодного судового рішення, яке підтверджує, що платник аліментів є боржником. Отже загалом, на момент судового засідання апеляційної інстанції Республіки Польща (11.03.2021 року) до позивача, були застосовані наступні обмеження: - ВП №58205300: 15.10.2020 року позивач поштою отримав постанову від 17.09.2020 року начальника Чечелівського відділі ДВС Сухова І.О. про скасування процесуального документу від 29.05.2019 року. Позивачем також був отриманий розрахунок заборгованості без дати складання, складений начальником відділу Суховим І.О. в якому зазначається про заборгованість зі сплати аліментів у розмірі - 129 706,41 грн. Повідомлення про внесення в реєстр боржників. 22.09.2020 року на підставі розрахунку було винесено постанову державним виконавцем Савенко О.О. про арешт майна боржника. 09.10.2020 року винесено постанову державним виконавцем Савенко О.О. про розшук майна боржника. 07.09.2022 року Верховним судом України задоволено касаційну скаргу позивача в повному обсязі, залишено в силі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, зобов`язано державного виконавця Савенко О.О. скасувати постанову про арешт майна та розшук майна. - ВП №58180195: Розрахунок заборгованості від 01.03.2021 року, в якому зазначається про заборгованість зі сплати аліментів розмірі - 12 538.83 грн. Повідомлення про внесення в реєстр боржників. Постанови про обмеження права полювання, права керування транспортним засобом, права виїзду за межі України, права користування вогнепальною зброєю від 01.03.2021 року, дані постанови в порушення закону були направлені відповідним органом. 30.06.2021 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ визнано незаконним розрахунок від 01.03.2021 року, зобов`язано державного виконавця видалити відомості про нього з Єдиного реєстру боржників України, скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, скасовані постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним, засобами, скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.03.2021 року. Рішення набрало законної сили. Тобто, представники держави України (державні виконавці) безпідставно застосували до позивача всі обмеження його конституційних та конвенційних прав, які могли застосувати відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». І всі ці дії надалі визнанні судами - незаконними. Свої моральні страждання позивач оцінюю в розмірі 787140,00 грн.

Представником Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подано до суду клопотання відповідно до якого просила залишити позовну заяву без розгляду, оскільки вже є рішення у цивільній справі №204/7383/21, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в уточненому позові. Крім того позивач вказав, що в цій справі оскаржує дії саме органу державної влади у ВП № 58205306 та просив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савенко О.О. просила залишити позовну заяву без розгляду, оскільки вже є рішення у цивільній справі №204/7383/21, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення моральної шкоди у розмірі 787 140,00 грн. за дії представників держави України в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №58205306.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року розглянуто цивільну справу №204/7383/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди з органу державної влади.

Відповідно до якої було встановлено у цивільній справі №204/7383/21 наступне:

«…29.05.2019 року старшим державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мазур А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа дубліката № 2-6997/11, виданого 25.01.2019 року, виданого Дніпропетровським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за ВП № 58205306 відповідно до виконавчого листа дубліката № 2-6997/11 від 25.01.2019 року, проведеного начальником Чечелівського відділу ДВС Суховим І., сукупний розмір заборгованості за аліментами за період з 23.12.2011 року по 08.01.2019 року становить 129706, 41 грн. ….»

«… Відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволеною. Визнано дії начальника Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сухова І.О. щодо складення розрахунку заборгованості без дати складання, неправомірними. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савенко О.О. скасувати постанову про арешт майна ОСОБА_1 від 22.09.2020 року у виконавчому провадженні № 58205306 накладений на підставі розрахунку заборгованості без дати складання, складеного начальником Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Суховим І.О. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савенко О.О. скасувати постанову про розшук майна ОСОБА_1 від 09.10.2020 року у виконавчому провадженні № 58205306 накладений на підставі розрахунку заборгованості без дати складання, складеного начальником Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Суховим І.О.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.07.2021 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року скасовано в частині скасування арешту та розшуку майна та в цій частині відмовлено ОСОБА_1 . В решті ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року та додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2021 року залишено без змін….».

«…Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 204/4126/17 від 15.01.2019 року, виконаного державним виконавцем Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Савенко О.О. 06.04.2021 року, заборгованість за аліментами за грудень 2011 року по 08.01.2019 року становить 21226, 17 грн. …».

«… Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Чечелівський відділ ДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року незаконним, зобов`язання державного виконавця видалити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, зобов`язання державного виконавця скасувати постанови задоволено. Визнано розрахунок зі сплати аліментів від 01.03.2021 року, складений державним виконавцем Чечелівського відділу ДВС м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О., незаконним. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. видалити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників України у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195, накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Зобов`язано державного виконавця Чечелівського відділу ДВС м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Савенко О.О. скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.03.2021 року у виконавчому провадженні № 58180195 накладені на підставі розрахунку зі сплати аліментів від 01.03.2021 року. Ухвала набрала законної сили 19.07.2021 року. …».

«…У матеріалах справи судові рішення якими визнані дії ДВС протиправними. Протиправна поведінка спричиняє моральну шкоду. …».

Відповідно до статті 384 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, постанова Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року по цивільній справі №204/7383/21 набрала законної сили - 14 березня 2023 року.

Позивач при розгляді цивільних справ №204/3138/21, №204/7383/21 посилається у позовних заявах на ВП №58205306, 58180195, та судами при розгляді цивільних справ досліджувалися самі ці виконавчі провадження та дії та бездіяльність органів ДВС.

В судовому засіданні, позивачу було поставлено питання, якими же саме підставами обґрунтовує свою позовну заяву у цій справі. Так, позивач вказав, що оскаржує дії саме відповідача у ВП № 58205306, а саме при накладанні арешту майна, складання розрахунків заборгованості, які визнані незаконними, невиконання рішень суду, існування запису в реєстрі боржників, пильна увага до позивача та бездіяльність керівництва органу державної виконавчої служби. А в справі №204/7383/21 він (позивач) оскаржував дії та бездіяльність лише по ВП № 58180195.

Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 в цій справі містить виклад тих самих обставин, що обґрунтовує звернення до суду, що і в цивільній справі №204/7383/21, тобто підстави позову тотожні. Предметом позову в цій справі №204/3138/21 є стягнення моральної шкоди з органу державної влади, як і в цивільній справі №204/7383/21.

Крім того, в цивільній справі №204/3138/21 та №204/7383/21 збігаються сторони, а саме: позивач ОСОБА_1 та відповідач Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Суд зазначає, що позовні вимоги, в цій справі №204/3138/21, вже вирішені судом під час розгляду цивільної справи № 204/7383/21. Так, в цивільній справі №204/7383/21 було досліджено ВП №58205306, 58180195, в тому числі дії ДВС, які визнанні протиправними.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Водночас ЄСПЛ констатує, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою за умови, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Суд зазначає, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

З огляду на викладене, враховуючи те, що вже є постановлене Дніпровським апеляційним судом 14 березня 2023 року рішення у справі № 204/7383/21 з приводу спору між цими самими сторонами, про цей самий предмет і з цих самих підстав, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №204/3138/21.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255-256, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі № 204/3138/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова