Справа № 288/413/23
Провадження № 2-о/288/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Корнинська селищна рада, Житомирського району, Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

17 березня 2008 року ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений секретарем Білківської сільської ради за реєстром 14, за умови якого, все своє майно ОСОБА_2 заповіла заявнику.

Заявник є єдиною дочкою померлої та проживала разом з нею, без реєстрації місця проживання, починаючи з 2009 року та до дня її смерті і продовжує проживати на даний час.

Житловий будинок, в якому вони проживали був подарований заявнику 05 грудня 2008 року її матір`ю ОСОБА_2 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій спадкове майно, заявник звернулась до нотаріуса проте, їй було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

В зв`язку з тим, що місце проживання заявника на день смерті матері ОСОБА_2 не було зареєстроване, а тому вона не може підтвердити факт спільного проживання з нею, на день її смерті, через що, заявник вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою оформлення права власності на нерухоме спадкове майно, відповідно до ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1264 ЦК України.

Встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем необхідно заявнику для прийняття спадщини.

В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт проживання однією сім`єю, від встановлення даного факту залежить виникнення її особистих майнових прав на спадкове майно, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, тому заявник змушена звернутись до суду.

Встановлення факту постійного проживання з померлою не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Інші спадкоємці, крім заявника, відсутні.

Заявник просить встановити факт, що вона постійно проживала на час відкриття спадщини, разом з спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 лютого 2021 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 16 /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 29 вересня 2010 року Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 17 /а.с. 7/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15 лютого 1973 року Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_4 15 лютого 1973 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 », запис за № 9 /а.с. 8/.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 28 травня 1947 року Мохнацьким сільським ЗАГС Корнинського району Житомирської області, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , запис за № 24 /а.с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 20 листопада 1966 року Мохнацькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_7 20 листопада 1966 року одружилась з ОСОБА_8 , прізвище дружини після реєстрації одруження « ОСОБА_9 », запис за № 22 /а.с. 10/.

Згідно Заповіту посвідченого 17 березня 2008 року секретарем Білківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 , заповіла все своє майно, в тому числі і належний їй на праві власності житловий будинок та земельну частку пай, своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіт зареєстровано в реєстрі за № 14 /а.с. 11/.

Довідкою № 107 від 03 лютого 2023 року, виданої Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, передбачено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка села Мохначка, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживала та була зареєстрована до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею з 2009 року проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 12/.

Як вбачається з Договору дарування, посвідченого 05 грудня 2008 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_2 дарувальник, безоплатно передає у власність ОСОБА_1 обдарованій, належний їй на праві особистої приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 5273 /а.с. 13/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 31 грудня 2008 року Державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації, зареєстрованим власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вказана ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності: договір дарування, форма власності: приватна, частка: 1/1 /а.с. 14/.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 16 січня 2004 року Попільнянським районним відділом земельних ресурсів, ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Попільнянської райдержадміністрації від 18.08.2003 року № 328, є власником земельної ділянки площею 3,1348 у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_2 , цільове призначення: ведення особистого селянського господарства /а.с. 15/.

Як вбачається з Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданого 08 лютого 2023 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відносно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня /а.с. 16/.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого 08 лютого 2023 року приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі знайдено інформацію щодо заповіту, заповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата посвідчення заповіту ІНФОРМАЦІЯ_7 , номер реєстру 14 /а.с. 17/.

Згідно повідомлення № 42/02-14 від 09 лютого 2023 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_1 повідомлено, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , закінчився 21 серпня 2021 року. Заявник до 21 серпня 2021 року не подала заяву про прийняття спадщини, а тому вважається, що спадщину не прийняла /а.с. 18/.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює соціальним працівником в селі Мохначка та їй відомо, що з 1986 року заявник ОСОБА_1 постійно проживає в даному селі. З нею проживали її батьки, батько помер раніше, а мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він з 2014 року був обраний головою Білківської сільської ради, а з 2017 року по даний час працює старостою даного села і йому відомо, що з 2014 року заявник ОСОБА_1 проживає в селі Мохначка, доглядала матір ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як вбачається з статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини другої статті 3 СК України).

Відповідно до підпункту 4.10. пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Крім того, суд зауважує, що у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною 3 статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження 61-15926св).

Таким чином, вислухавши заявника, свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року; Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року; статтями 1216, 1217, 1218, 1220, 1261 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 223, 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Корнинська селищна рада, Житомирського району, Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала на час відкриття спадщини, разом з спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник