Постанова

Іменем України

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 824/49/22

провадження № 61-11175ав22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Коломієць Г. В.,

учасники справи:

заявник -Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком»,

стягувач -ОСОБА_1 ,

боржник -ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року у складі судді Таргоній Д. О. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» про скасування рішення третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» (далі - ТОВ «Євротранстелеком») звернулося до апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про скасування рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року у справі про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що із сервісу моніторингу реєстраційних даних українських компаній та судового реєстру для захисту від рейдерських захоплень і контролю контрагентів «Опендатабот» 10 лютого 2022 року ТОВ «Євротранстелеком» стало відомо про видачу Київським апеляційним судом виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року.

10 лютого 2022 року представник ТОВ «Євротранстелеком» ознайомився з матеріалами справи № 824/2/22, після чого товариство дізналося про те, що рішення Третейського суду ухвалено на підставі підроблених документів, які від імені товариства були підписані ОСОБА_3 , який діяв на підставі підробленої довіреності від 23 лютого 2020 року № 23/02/2020-Д.

ТОВ «Євротранстелеком» не знало і не могло знати про розгляд третейської справи, тому товариство належить до осіб, які не брали участі у справі, а третейський суд вирішив питання про його права та обов`язки, отже заява подається протягом дев`яносто днів з дати, коли заявник дізнався про прийняття рішення третейським судом, тобто з 10 лютого 2022 року.

Крім того, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 2-р(II)/2022 пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК України, визнані неконституційними.

Посилаючись на викладене, ТОВ «Євротранстелеком» просило скасувати рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року та поновити пропущений строк на оскарження зазначеного рішення.

Короткий зміст судових рішень апеляційного суду, як суду першої інстанції, та Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційної суду від 03 червня 2022 року заяву повернуто особі, яка її подала на підставі частини сьомої статті 454 ЦПК України у зв`язку з пропуском строку, встановленого цією статтею на оскарження рішення третейського суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 липня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Євротранстелеком» задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2022 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського апеляційного суду як суду першої інстанції (провадження № 61-5223ав22).

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду, як суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційної суду від 20 жовтня 2022 року у задоволенні клопотання ТОВ «Євротранстелеком» про поновлення процесуального строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду відмовлено.

Заяву ТОВ «Євротранстелеком» повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок, що заявником не доведено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ТОВ «Євротранстелеком» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скаргу обґрунтована тим, що апеляційний суд, як суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, що строк на звернення до суду було пропущено без поважних причин, оскільки ним було наведено ряд обставин, які були викликані військовими діями на території України, які завадили товариству звернутися до суду вчасно.

Відзиви на апеляційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження апеляційної скарги до суду

Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Євротранстелеком» на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2022 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини справи

Рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» заборгованість за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794,00 грн та витрати на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у справі №824/2/22 заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року задоволено.

Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору (суд AD HOC) від 29 грудня 2021 року про солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 23 лютого 2020 року № 23/02-20/П у розмірі 31 094 794,00 грн та солідарне стягнення із ОСОБА_2 , ТОВ «Євротранстелеком» на користь ОСОБА_1 витрат на сплату винагороди третейського судді у розмірі 32 500,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК Українисправи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення заяви заявникові проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, тобто спір, який або вже існує, або може виникнути у майбутньому між сторонами договору. Стаття 4 Закону України «Про третейські суди» визначає серед інших такі принципи організації і діяльності третейського суду: законності (пункт 1), незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові (пункт 2), змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 4), всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спорів (пункт 10).

Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК України«Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів».

Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК Україниі частини другої статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене шляхом звернення до суду із заявою про його скасування сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (частина третя статті 454 ЦПК України).

Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2)особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частина п`ята статті 454 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 2-р(II)/2022 у справі № 3-9/2019(206/19) за конституційною скаргою ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 ЦПК України у тому, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.

Водночас Конституційний Суд України вказав, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

За частиною першою статті 127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ТОВ «Євротранстелеком» про поновлення процесуального строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду та повертаючи заяву, апеляційний суд, як суд першої інстанції, належно не врахував доводів заявника про поважність причини пропуску ним строку для звернення до суду з відповідною заявою, а саме обставин, які були викликані воєнним станом в Україні, введеним через збройну агресію з боку російської федерації, чим позбавив заявника права у встановленому ЦПК України порядку оскаржити рішення третейського суду, що є порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду про те, що між введенням у державі воєнного стану і пропуском строку на оскарження судового рішення має бути причинний зв`язок. Але, при цьому, суд повинен уникати і надмірного формалізму, оскільки він заважає ефективному доступу до правосуддя.

Апеляційний суд належно не врахував доводи ТОВ «Євротранстелеком» про те, що, крім введення у державі воєнного стану, пропуск строку на оскарження судового рішення був пов`язаний із витребуванням у третейському суді належно завірених копій судових документів, а також посилався на те, що вже подавав до суду в травні заяву, яка з формальних причин теж була визнана неподаною. Тобто заявник однозначно виявляв бажання оскаржити рішення третейського суду.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати судове рішення суду першої інстанції, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає наведені заявником причини пропуску строку на звернення із заявою про скасування рішення третейського суду поважними.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Київського апеляційного суду, як суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць