Справа № 177/1370/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором, посилаючись на те, що 30 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», із заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої було підписано виписку-повідомлення № НОМЕР_1.UАН до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» та відповідачка підтвердила, що ознайомилася і погодилася із публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами та правилами надання банківських послуг, внаслідок чого шляхом підписання анкети-заяви відповідачка акцептувала та приєдналася до публічної пропозиції на укладення такого договору, яка містить терміни та поняття, предмет та основні умови договору; порядок використання ПК та обслуговування КР; порядок підключення та використання додаткових послуг; права та обов`язки сторін; відповідальність сторін та порядок врегулювання спорів; форс-мажор, строк дії, розірвання та зміна умов договору. Відповідно до виписки-повідомлення № НОМЕР_1.UАН до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» від 30 липня 2018 року відповідачці здійснено відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 з використанням платіжної картки у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 25000 грн. з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних, а у разі виникнення несанкціонованої заборгованості - 60% річних, строком до 30 липня 2019 року з можливістю продовження на новий строк до закінчення строку дії платіжної картки. За пп. 3.14.2 п. 3.14 Договору встановлено, що моментом виникнення несанкціонованої заборгованості є день виникнення негативного залишку по КР, який перевищує розмір витратного ліміту. Таким днем є 24.09.2019 р. Відповідно до пп. 3.22.6 п. 3.22 договору при перевищенні ліміту овердрафту та виникненні несанкціонованої заборгованості по КР, боржник зобов`язаний погасити її в строки, вказані в п. 3.14.5 договору. У таких випадках клієнт зобов`язується сплачувати банку проценти за користування несанкціонованим овердрафтом згідно із тарифами банку. Таким чином відповідачка, отримавши грошові кошти у розмірі 25000 грн., за користування якими нараховувались проценти за ставкою 48% річних, станом на 24.09.2020 р. кредитні кошти не повернула, внаслідок чого на заборгованість відбувалось нарахування процентів у розмірі вже 60% річних. 28 березня 2021 року на електронному майданчику ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входили права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону став позивач. Так 31.03.2021 р. між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено Договір факторингу № 31/03-2021, за яким позивач став новим кредитором з правом грошової вимоги до боржника, ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, як Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 р., станом на який загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № НОМЕР_1.UAH від 30.07.2018 р. становить 55757,95 грн., у тому числі: 24658,08 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредитом; 11396,77 грн. - прострочена заборгованість за процентами за ставкою 48% річних; 19703,10 грн. - прострочені проценти за ставкою 60% річних за період з 24.09.2019 р. (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31.03.2021 р. При цьому 6 травня 2021 р. та 1 червня 2021 р. позивач направляв на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги з наданням строку для погашення суми несанкціонованої заборгованості в розмірі 44361,18 грн. Однак на день звернення до суду з позовом відповідачка не виконала умови договору та не погасив прострочену заборгованість по тілу кредиту, нарахованим процентам та несанкціоновану заборгованість. Враховуючи викладене просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» заборгованість у розмірі 55757,96 грн. та витрати з оплати судового збору в сумі 2481 грн. й на правничу допомогу в сумі 6600 грн.

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року при відкритті провадження у справі було визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача, адвокат Кумко О. Д., подала письмову заяву, в якій підтримала позов ТОВ «ФК «Омега Фінанс», який просила задовольнити.

Відповідачка, ОСОБА_1 , будучи повідомленою про наявність у провадженні суду позову ТОВ «ФК «Омега Фінанс» про стягнення боргу, не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом було встановлено, що 30 липня 2018 року між ПАТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір на підставі анкети-заяви від 30 липня 2018 року на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, виписки-повідомлення № НОМЕР_1.UАН від 30 липня 2018 року, за якими ПАТ «Юнекс Банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти на 12 місяців в сумі 25000 грн. зі сплатою 48% річних з відкриттям карткового рахунку та видачою платіжної картки під розпис боржнику. При цьому своїм підписом відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на те, що така анкета-заява разом із Публічною пропозицією ПАТ «Юнекс Банк» складають договір про комплексне банківське обслуговування.

Видача грошових коштів у сумі 25000 грн. ОСОБА_1 підтверджується долученою до справи випискою по особовому рахунку АТ «Юнекс Банк» з 30.07.2018 р. по 31.03.2021 р.

Відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Юнекс Банк» з 30.07.2018 р. по 31.03.2021 р. також вбачається, що станом на 31.07.2019 року у відповідачки наявна прострочена заборгованість за тілом кредитом в сумі 24658,08 грн., борг з відсотків у сумі 11396,77 грн., а також за період з 31.07.2019 року по 31.03.2021 року штрафні відсотки в сумі 19703,10 грн.

31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого АТ «Юнекс Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № НОМЕР_1.UАН, що підтверджується копією вказаного договору від 31 березня 2021 року, протоколом електронного аукціону та платіжним дорученням від 31 березня 2021 року, актом прийому-передачі прав вимоги та витягом з Реєстру прав вимоги, де вказано, що заборгованість відповідача становить загалом 44361,18 грн., з яких 24658,08 грн. борг за тілом кредитом, борг з відсотків у сумі 11396,77 грн., а також борг з прострочених відсотків у сумі 19703,10 грн.

Про відступлення права вимоги ОСОБА_1 повідомлялась представниками позивача шляхом надсилання повідомлення від 6 травня 2021 року та від 1 червня 2021 року поштою.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, права вимоги за договором від 30.07.2018 року, укладеним ОСОБА_1 із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «Омега Фінанс».

Судом також було встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за таким договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку вона наразі повинна сплатити на користь позивача.

Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд вказує, що за абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином суд вказує, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

На підставі переліченого суд вказує, що матеріали справи не містять доказів узгодження між ОСОБА_1 та ПАТ «Юнекс Банк» умов щодо пролонгації укладеного між ними договору від 30.07.2018 року терміном на 12 місяців, як й відсутні докази щодо визначення між сторонами такого договору підвищеної відсоткової ставки за порушення умов надання кредитних коштів чи за користування такими кредитними коштами поза межами терміну кредитування, визначеного договором.

Крім того матеріали справи не місять доказів щодо строків дії платіжної картки, виданої позичальнику, оскільки представник позивача посилався на такий строк, як термін у період дії якого можливо продовження дію договору від 30.07.2018 року, укладеного первісним кредитором із відповідачкою.

Отже, суд відкидає посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 та ПАТ «Юнекс Банк» узгодили відсоткову ставку в розмірі 60% річних за виникнення несанкціонованої заборгованості та про можливість нарахування таких відсотків поза межами узгодженого сторонами періоду кредитування.

Суд не приймає долучені до справи Тарифи первісного кредитора, оскільки вони не містять підпису відповідачки та стосуються тарифів ПАТ «Юнекс Банк», які діяли лише з 16 вересня 2022 року, тобто поза межами періоду нарахування боржнику прострочених відсотків.

Також суд звертає увагу на те, що публічна пропозиція банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ПАТ «Юнекс Банк» знову ж таки не містить підпису ОСОБА_1 , як сторони такого договору.

Суд у цьому сенсі вказує, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд зазначає, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів не може бути підставою для стягнення прострочених процентів з відповідача за невиконання умов кредитного договору.

Роздруківка ж з сайту позивача належним доказом бути на думку суду не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг ПАТ «Юнекс Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за порушення умов користування кредитними коштами, їх сплату поза межами укладеного договору без доказів його пролонгації сторонами, надані представником позивача витяг з тарифів ПАТ «Юнекс Банк» та його публічна пропозиція на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 23 травня 2022 року по справі № 393/126/20.

Крім того за матеріалами справи банком не було доведено перед судом факту повідомлення позичальника про встановлення та/або зміну простроченої відсоткової ставки за укладеним із ним договором 30 липня 2018 року.

Таким чином суд дійшов висновку, що за відсутності доказів погодження між сторонами договору від 30.07.2018 року простроченої відсоткової ставки за користування наданим відповідачу кредитом, то вказане у сукупності свідчить про необґрунтоване нарахування банком позичальнику прострочених відсотків в розмірі 60% річних за таким договором після 31.07.2019 року на суму 19703,10 грн.

Також суд відхиляє посилання представника ТОВ «ФК «Омега Фінанс» на те, що первісний кредитор мав право нараховувати передбачені договором від 30.07.2018 року проценти позичальнику поза межами договору кредитування, тобто після 31 липня 2019 року.

Отже, суд зазначає, що нарахування первісним кредитором ОСОБА_1 відсотків за межами дії укладеного нею кредитного договору від 30.07.2018 року суперечить вимогам закону.

Аналогічна правова позиції була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Підсумовуючи, судом було встановлено наявність боргу ОСОБА_1 перед позивачем за договором від 30.07.2018 року в сумі саме 36054,85 грн. (24658,08 грн. + 11396,77 грн. = 36054,85 грн.), з яких 24658,08 грн. основний борг та 11396,77 грн. борг з відсотків, нарахованих у межах дії кредитного договору (12 місяців) та відповідно до узгодженої сторонами відсоткової ставки (48% річних).

Таким чином суд зауважує, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс», заявлені до відповідача, підлягають на підставі викладеного судом вмотивування частковому задоволенню шляхом стягнення на користь позивача з ОСОБА_1 боргу в сумі саме 36054,85 грн.

Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідачки підлягають також стягненню витрати ТОВ «ФК «Омега Фінанс» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 1604,29 грн. (36054,85 / 55757,95 х 2481 = 1604,29).

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Суд встановив, що понесені ТОВ «ФК «Омега Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 6600 грн. підтверджуються матеріалами справи: ордером адвоката Кумко О. Д. від 9 листопада 2022 року, свідоцтвом такого адвоката, договором про надання правової допомоги від 5 квітня 2021 року, вартість юридичних послуг за яким визначається, виходячи з вартості години роботи фахівця АО «Немесіда», а за актом наданих послуг визначено вартість години роботи адвоката АО «Немесіда» (1200 грн.), кількість часу витраченого на аналіз матеріалів кредитної справи та підготовку позовної заяви до суду (загалом 5 год. 30 хв.), внаслідок чого вартість наданої правової допомоги позивачу становить 6600 грн. (5,5 х 1200 = 6600), яка була сплачена повністю, що підтверджується актом наданих послуг від 09.11.2022 р. та квитанцією від 11.11.2022 р.

Таким чином з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6600 грн. були доведені, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також були дотримані критерії розумності їх вартості.

Натомість, враховуючи, що суд частково задовольнив заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс», то витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6600 грн. підлягають на підставі ст. 141 ЦПК стягненню з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» відповідно до розміру частки задоволених судом заявлених позовних вимог, тобто в сумі 4267,77 грн. (36054,85 / 55757,95 х 6600 = 4267,77).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість в розмірі 36054 (тридцять шість тисяч п`ятдесят чотири) грн. 85 коп.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» витрати з оплати судового збору в сумі 1604,29 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4267,77 грн., а загалом судові витрати в розмірі - 5872,05 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 13 лютого 2023 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», , юридична адреса: м. Київ, вул. Саперне поле 12 офіс 1007.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Козлов