Справа № 214/439/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року суддя Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просить суд в порядку забезпечення доказів витребувати з Акціонерного товариства «Універсал Банк» відомості про власника карти НОМЕР_1 , а саме прізвище, ім`я, по батькові, місце реєстрації, РНОКПП, номер телефону. В обґрунтування доцільності застосування заявленого заходу забезпечення доказів заявник послався на те, що має намір звернутись до суду з позовом про повернення безпідставно отриманих коштів. Так, 01 жовтня 2020 року між заявником та ТОВ «РЕНЕССАНС АВТО» був укладений Договір №77 про надання заявнику послуг із пошуку, підбору, придбання, доставки в м. Кривий Ріг та митного оформлення випуску у вільне користування на території України автомобіля, придбаного на території країн Європи. Відповідно до умов договору заявник мав сплатити суму першого внеску у розмірі 56000 грн. на реквізити водія « ОСОБА_2 НОМЕР_1 », а ТОВ «РЕНЕССАНС АВТО» зобов`язалось доставити ввірений йому транспортний засіб та повністю виконати доручення до 10 жовтня 2021 року. Згідно квитанції №ТРВЕ-191С-РРР7-7В7В від 01.10.2021 року заявник з рахунку НОМЕР_2 , перерахував на ім`я одержувача ОСОБА_3 на рахунок № НОМЕР_3 оговорену суму у розмірі 56000 грн., з призначенням платежу: договір №71, гарантійний внесок 30% для ТОВ «РЕНЕССАНС АВТО». Однак, у зв`язку з тим, що заявник у банківському переказі не правильно вказав номер договору - «договір №71» замість - «договір №77», умови договору до теперішнього часу зі сторони ТОВ «РЕНЕССАНС АВТО» залишаються не виконаними. Самостійно отримати відомості, за витребуванням яких заявник звернувся з даною заявою, останній не має можливості, позаяк такі відомості є банківською таємницею, у зв`язку з чим він вимушений був звернутись до суду з даною заявою.

Дослідивши надану заяву, суддя приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 116,117 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів .

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів згодом або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати та зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення, потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, процесуальним порядком та механізмом забезпечення доказів передбачено, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення доказів, має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкоджені, втратити свою доказову цінність, тощо).

Крім того, основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідна доведеність обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені в подальшому.

Аналогічний висновок зроблено в ухвалі Верховного Суду від 02.05.2019 року під час розгляду справи №3д/9901/2/19.

Отже, дослідивши надану заяву, суд приходить до висновку, що заявлені у ній вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на думку заявника вказують на необхідність забезпечення доказів, полягають у тому, що він не має можливості самостійно отримати такі докази, а не у тому, що такі докази у майбутньому можуть бути втраченими або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, заявником у поданій заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також не вказані підстави, доведені належними доказами, припускати, що докази, які він просить забезпечити можуть бути втрачені або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відтак, враховуючи те, що заявником подано до суду заяву про забезпечення доказів без додержання вимог ст. 117 ЦПК України, суд уважає, що таку слід повернути заявнику, при цьому суд зазначає, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення доказів, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Попов