Справа № 674/52/23
Провадження № 2/674/138/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив розірвати шлюб з ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 14 липня 1990 року сторони перебувають у шлюбі, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідачка відмовляється та не бажає. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності. Все це призвело до того, що більше десяти років разом не проживають. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 23 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати, термін на примирення не надавати.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності з позовом згідна.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 липня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Дунаєвецького райвиконкомі, про що зроблено актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання неповнолітніх дітей не має. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідачка відмовлялась та не бажала.

Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка позов визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачки, та покладає їх на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 13, 18, 81,141,142, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений 14 липня 1990 року у відділі ЗАГС Дунаєвецького райвиконкомі, про що зроблено актовий запис №81, між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 81- розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідачка ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ю. Е. Шафікова