1Справа № 324/662/21 2-в/335/9/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу про відновлення втраченого провадження цивільної справи № 324/662/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відновлено втрачене судове провадження у справі № 324/662/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке складається з: копії позовної заяви від 01.04.2021 року; заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді; клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про огляд веб-сайту; розрахунку заборгованості (оригінал); виписка по рахунку (оригінал); довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (оригінал); довідки про видані картки (оригінал); копію заяви позичальника; копія паспорту споживчого кредиту; копії витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку»; копії наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; копія документу, що посвідчує особу відповідача; копії довідки про включення до ЄДРПОУ; копії довіреності особи яка подала позовну заяву; копії банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року; копії виписки з ЄДРЮОФОП; копії Статуту (нова редакція) АТ КБ «ПриватБанк»; платіжного доручення про сплату судового збору (оригінал); копії довіреності на представника; копії ухвали Пологівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року про відкриття провадження у справ; копії заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року.

Однак, у резолютивній частині ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року відсутній повний текст відновленого заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року у цій справі.

З огляду на зазначене, 16.01.2023 ухвалою Запорізького апеляційного суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження в частині, достатній для апеляційного перегляду заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 лютого 2023 року відкрито провадження у справі з вирішення питання відновлення втраченого судового провадження у справі № 324/662/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року. Призначено судове засідання на 01 лютого 2023 року.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, натомість в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Розглянувши питання про відновлення втраченого провадження цивільної справи №324/662/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

У зв`язку з цим слід визнати, що відновлення втраченого провадження це є відтворення в документах судового провадження. Тобто, безпосереднім об`єктом відновлення є конкретний перелік відсутніх повністю або частково матеріалів втраченої цивільної справи.

Судом встановлено, що 13.12.2022 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відновлено втрачене судове провадження у справі № 324/662/21 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке складається з: копії позовної заяви від 01.04.2021 року; заяви про отримання процесуальних документів в електронному вигляді; клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про огляд веб-сайту; розрахунку заборгованості (оригінал); виписка по рахунку (оригінал); довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (оригінал); довідки про видані картки (оригінал); копію заяви позичальника; копія паспорту споживчого кредиту; копії витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку»; копії наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; копія документу, що посвідчує особу відповідача; копії довідки про включення до ЄДРПОУ; копії довіреності особи яка подала позовну заяву; копії банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року; копії виписки з ЄДРЮОФОП; копії Статуту (нова редакція) АТ КБ «ПриватБанк»; платіжного доручення про сплату судового збору (оригінал); копії довіреності на представника; копії ухвали Пологівського районного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року про відкриття провадження у справ; копії заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року.

Однак, у резолютивній частині ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2022 року відсутній повний текст відновленого заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року у цій справі.

За змістом розділу Х «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 2-2062/11 (провадження № 61-23154св18), від 05 грудня 2018 року у справі №2-879/10 (провадження №61-6618св18).

Відповідно до ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе відновити втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року.

Керуючись ст.ст. 488-490, 493, 494, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження у справі № 324/662/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема у частині зазначення повного тексту відновленого заочного рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року, наступного змісту:

«Справа № 324/662/21

Провадження № 2/324/57/2022

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; АТ КБ «ПриватБанк») з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 13 грудня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 60000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а відповідачу надано у користування кредитну картку.

Позивач зазначив у позові, що свої зобов`язання перед ОСОБА_1 банк виконав, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, але у процесі користування кредитним рахунком він не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 01 квітня 2021 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 91384,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 60299,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 31085,43 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на користь Банку, а також просить стягнути 2270,00 грн. судового збору.

Представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою направив до суду клопотання, в якому не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. За адресою, яка вказана у позовній заяві, анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, копії паспорта, але не у повній мірі підтверджена відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, викликався у судові засідання на 09 вересня 2021 року та на 24 лютого 2022 року судовими повістками, які не були вручені адресату і повернулися до суду з відмітками листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання». Крім цього, суд відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України здійснив виклики відповідача у судові засідання на 14 липня 2021 року, 22 листопада 2021 року та 24 лютого 2022 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач ОСОБА_1 після оприлюднення оголошень про його виклики до суду у судові засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав.

Суд здійснював виклик відповідача за останньою відомою судові адресою. Відповідно до вимог абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України відповідач у справі належним чином повідомлений судом про наявність спору в суді і про місце, дату і час судового розгляду справи, оскільки відповідач не повідомив суду на виконання зазначеної норми ЦПК України про зміну місця свого проживання або місцезнаходження, суду невідома електронна адреса відповідача, а тому суд був позбавлений можливості сповістити відповідача про явку в судове засідання за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У зв`язку з зазначеним суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що 13 грудня 2012 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача АТ КБ «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідач ОСОБА_1 засвідчив підписом свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

До вказаної анкети-заяви банк додав Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку - ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/, які відповідачем не підписані, а також надав суду паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 17 липня 2018 року

Згідно з наданим банком розрахунком у відповідача ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2021 року є заборгованість перед позивачем у розмірі 91384,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 60299,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 31085,43 грн.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника ОСОБА_1 від 13 грудня 2012 року процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту, в т.ч. поточного тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), простроченого тіла кредиту (кредитний ліміт, що на конкретну дату мав бути погашений відповідачем, але не погашений), стягнути також прострочені відсотки.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку - ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

На переконання суду, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку - ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Окрім того, позивачем в якості доказу надано паспорт споживчого кредиту, який відповідачем підписано нерозбірливо лише 17 липня 2018 року, тобто задовго після підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Оцінюючи його, суд виходить із наступного.

Як вбачається із вказаного паспорта, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Таким чином, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Такі висновки суду підтверджуються й тим, що у паспорті споживчого кредиту міститься припис про те, що інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 01 серпня 2018 року, і, отже, даний паспорт кредиту не може слугувати доказом погодження між сторонами умов надання кредиту.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив.

Крім того, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі і погашення, кредитних коштів.

Таким чином, суд вважає, що в даній справі є наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за кредитом у сумі 60299,08 грн., а в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року, де зазначено, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про огляд веб-сайту АТ КБ «ПриватБанк» за посиланням «https://privatbank.ua/terms «Архів договорів», більше, сторінка №5, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01 грудня 2012 року)», розділ 2.1 знаходиться на сторінках 34-52 повного договору», суд приймає до уваги вищенаведене, а також те, що наявність Умов та правил надання банківських послуг на веб-сайті позивача не є спірною та відповідачем не заперечується.

Разом з тим, наявність Умов та правил надання банківських послуг на веб-сайті позивача у поточний час, зокрема, архівних версій договору за наведеною позивачем редакцією, не є доказом обізнаності відповідача про зміст цих умов на час підписання анкети-заяви б/н від 13 грудня 2012 року, отже, огляд веб-сайту АТ КБ «ПриватБанк» судом в порядку ч.7 ст.85 ЦПК України не може призвести до встановлення обставин (фактів), якими позивач обґрунтовує позовні вимоги та які мають значення для вирішення справи, у розумінні ст.ст.76, 81 ЦПК України, тому в задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити за безпідставністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1497,83 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений банком за подачу позову до суду 2270,00 грн. множимо на суму задоволених позовних вимог банку 60299,08 грн. і ділимо на суму заявлених позовних вимог банком 91384,51 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 128 ч.11, 133, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Гребенюка О.С. про огляд веб-сайту.

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме суду місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке знаходиться за адресою: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, МФО 305299, , на р/р № НОМЕР_2 , заборгованість за кредитним договором без номеру від 13 грудня 2012 року, яка утворилася станом на 01 квітня 2021 року, в сумі 60299 (шістдесят тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень 08 копійок та 1497 (одну тисячу чотириста дев`яносто сім) гривень 83 копійки судового збору, а всього стягнути 61796 (шістдесят одну тисячу сімсот дев`яносто шість) гривень 91 копійку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: /підпис/ Кацаренко І. О.»

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.І. Рибалко