Ухвала

27 березня 2023 року

м. Київ

справа №369/15735/21

провадження №22-ц/824/6130/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Вишневого районного відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

23 березня 2023 року у відповідь на запити Київського апеляційного суду надійшла дана цивільна справа.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі позивач порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримав 11 січня 2023 року, а отже строк на оскарження дії до 26 січня 2023 року включно. Проте, 14 січня 2023 року м. Київ було обстріляно ракетами, у зв`язку з чим останній разом із сім`єю виїхав з Києва. 26 січня 2023 року м. Київ було повторно обстріляно та ОСОБА_1 залишався за містом. Вказані події унеможливили подання апеляційної скарги вчасно.

Таким чином, зважаючи на те, що копія ухвали суду, як стверджує сам заявник, була ним отримана 11 січня 2023 року, строк на апеляційне оскарження закінчився 27 січня 2023 року. Проте з апеляційною скаргою останній звернувся лише 07 лютого 2023 року.

Посилання заявника як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження на ракетний обстріл м. Києва 14 січня 2023 року та 26 січня 2023 року та його перебування за межами міста не є поважними причинами пропуску такого строку з огляду на те, що Київський апеляційний суд у зазначені апелянтом дні працював за розкладом, також як і поштові відділення, послугами яких міг скористатись заявник, або направити апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку. До того ж доказів на підтвердження викладених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі обставин останнім суду не надано.

Отже, наведені представником позивача причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнає неповажними.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

У пункті 6 постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року роз`яснено, що у клопотанні про поновлення строку мають бути зазначені причини пропущення строку на апеляційне оскарження та докази, що підтверджують наявність поважних причин його пропуску.

Окрім того, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено порядок сплати судового збору.

Так, згідно частини першої вказаної статті судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі.

Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2 684 грн.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, положення підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VІ справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Таким чином, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно навести поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року), а також надіслати на адресу апеляційного суду докази сплати судового збору, які відповідатимуть вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені ОСОБА_1 причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 27 квітня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку та доказів сплати судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтями 357, 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець