Справа № 388/623/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури в інтересах Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» 26471,61 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, перерахувавши кошти на зазначений розрахунковий рахунок.

Позов мотивує тим, що внаслідок діяння відповідача ОСОБА_1 , що кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, Комунальне некомерційне підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» понесло витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 в сумі 26471,61 грн.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року у справі № 388/1449/20, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, згідно зі ст. 48 КК України.

Прокурор зазначає, що необхідність звернутися до суду виникла з причин несплати витрачених закладом охорони здоров`я коштів на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

На переконання прокурора Кіровоградська обласна рада та Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» не використовують надані їм повноваження щодо стягнення витрат у судовому порядку, а тому є підстави для втручання прокурора до суду із таким позовом.

Засновником Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» є Кіровоградська обласна рада, а джерелом формування ресурсів медичного закладу є кошти державного та місцевого бюджетів.

Прокурор вважає, що на Кіровоградську обласну раду покладено обов`язок захищати інтереси Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» у правовідносинах щодо відшкодування коштів на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Прокурор також стверджує, що Кіровоградською обласною радою та Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» допущено бездіяльність щодо відшкодування шкоди за лікування потерпілої від кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Кіровоградську обласну раду та Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» листом від 1 червня 2022 року повідомлено про звернення прокурора до суду з цим позовом та підстави для представництва ними не оскаржувалась.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 9 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року, залишено без розгляду позов першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Відповідач відзив на позов у встановлений строк не надіслав. Повідомлявся про розгляд справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в позові з таких підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом установлено, що внаслідок діяння відповідача ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у виді перелому дистального відділу великогомілкової кістки з переламом малогомілкової кістки лівої гомілки, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я більше 21 дня; а також садна поперекової ділянки справа, множинні садна верхніх кінцівок, садно лівого колінного суглобу у верхній третині, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із зміною обстановки, кримінальне провадження закрито. Ухвала набрала законної сили 2 квітня 2021 року (а. с. 9-12).

Отже, оскільки є ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрала законної сили, відповідно є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок діяння відповідача ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», в період з 26 вересня по 23 жовтня 2020 року, про що свідчить копія її медичної картки стаціонарного хворого № 6686 (а. с. 15, 16).

Згідно з листом Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» від 5 квітня 2022 року № 472 та доданим до нього розрахунком вартості лікування, фактична (та середня) вартість одного ліжко - дня (без медикаментів) перебування в медичному закладі становить 980,43 грн, відповідно двадцяти семи днів - 26471,61 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом в інтересах Кіровоградської обласної ради прокурор по суті стверджує, що нею допущено бездіяльність, яка полягає у незверненні до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, а тому він звертається до суду з позовом в інтересах держави. При цьому прокурор попередньо звертався до Кіровоградської обласної ради та вимагав у неї вжити заходів претензійного характеру, спрямованих на відшкодування шкоди, однак такі заходи здійснено не було. Прокурор також попередньо, тобто до звернення до суду, повідомив про це Кіровоградську обласну раду, а вона у свою чергу й інші заінтересовані особи не оскаржували підстави для представництва, відповідно наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Кіровоградської обласної ради.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

За змістом Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року N 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» звернуто увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.

Матеріалами цієї справи містять фактичні дані, які підтверджують той факт, що внаслідок неправомірного, винного діяння відповідача ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та у зв`язку із цим перебувала на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради». Строк лікування становив двадцять сім днів, а саме з 26 вересня по 23 жовтня 2020 року. Загальна вартість лікування за цей період становить 26471,61 грн. Діяння відповідача та перебування потерпілої на лікуванні в медичному закладі є в безпосередньому причинному зв`язку, а відповідно в сукупності всі елементи складу, що дає підстави для відшкодування шкоди.

Статутом Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» передбачено, що підприємство є юридичною особою публічного права. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації. Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, самостійно організовує надання медичних послуг за цінами (тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством. Підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями Засновника. Засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства. Підприємство має право виступати позивачем, відповідачем, третьою стороною у судах різних інстанцій.

Аналізуючи зміст чч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року N 545 та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», можливо вважати, що право на позов про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення виникає саме у закладу охорони здоров`я, який здійснював лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Витрачені внаслідок такого лікування кошти підлягають відшкодування винною особою цьому закладу охорони здоров`я, а якщо він є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося.

З огляду на вищезазначене, оскільки право на позов про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення виникло в Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», а не в Кіровоградської обласної ради, що є виключно його засновником, відповідно її права у цій справі не порушені.

Слід також зазначити, що звертаючись до суду з цим позовом в інтересах Кіровоградської обласної ради, прокурор просить стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» 26471,61 грн витрат на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення, перерахувавши кошти на зазначений розрахунковий рахунок, тобто по суті просить вирішити позовні вимоги на користь особи, яка не бере участі у справі та в інтересах якої судом раніше було встановлено відсутність підстав для представництва прокурора.

Отже, суд дійшов до переконання про необґрунтованість цього позову та відмову в його задоволенні.

Відповідач не надавав до суду доказів понесення ним судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові Знам`янської окружної прокуратури в інтересах Кіровоградської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський