Справа № 462/5900/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І.С.

за участю секретаря судового засідання Грицак А.Р.,

справа №462/5900/22

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ДП «Львівський державний завод «Лорта»,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні,

встановив:

позивач подала до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 25.05.2022 року по 04.10.2022 року в сумі 34 884,00 грн. та стягнути понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у день звільнення з нею не було проведено розрахунок. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2022 року у справі №462/7239/21 стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати за період роботи з 19 серпня 2021 року по 24 травня 2022 року у розмірі 57 050.80 грн. Постановою Львівського апеляційного суду від 23.05.2022 року у справі 462/6151/21 стягнуто на користь позивача 51 534.26 грн. Зазначає, що кошти присуджені даними справами позивач отримала 04.10.2022 року, таким чином просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 25.05.2022 року по 04.10.2022 року у сумі 34885.00 грн. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 грудня 2022 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Зазначену ухвалу позивач отримала 21.12.2022 року, про що розписалася в рекомендованому повідомленні про вручення. Відповідач отримав лист з зазначеною ухвалою та матеріалами справи 28.12.2022 року, про що представник відповідача розписався в рекомендованому повідомленні про вручення.

11.01.2023 року від представника відповідача ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» - адвоката Талалаєвої О.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона позовні вимоги не визнала. Зазначає, що рішення суду були виконані, на користь позивачки стягнуто 137 586.08 грн. Також звертає увагу суду, що 01 липня 2022 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким до ст. 117 КЗпП внесено зміни. Також, враховуючи наявність зведеного виконавчого провадження, грошові кошти по виконавчих листах стягуються з рахунку ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» періодично. Після цього, державний виконавець перераховує грошові кошти стягувачам в порядку черговості. Відповідач не втручається у порядок виконання судових рішень. Відповідачу не відома черговість перерахування грошових коштів стягувачам. Вважає, що жодної вини щодо отримання грошових коштів ОСОБА_1 04.10.2022, у відповідача немає, а тому останній не може нести відповідальності за дії інших осіб.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24.05.2022 року у справі № 462/7239/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (, адреса:79040, м.Львів, вул.Патона, буд.1) на користь ОСОБА_1 29 001/двадцять дев`ять тисяч одну/ грн. 02 коп. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 серпня 2021 року по 24 травня 2022 року у розмірі 57 050 (п`ятдесят сім тисяч п`ятдесят) грн. 80 коп., без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. (а.с. 8-9).

Рішення набрало законної сили 24.06.2022 року.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2022 року у справі № 462/6151/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (р/р: НОМЕР_1 ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО: 320478, , ІПН: 31, адреса: 79040, м. Львів, вул. Патона, 1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) 51 534, 26 грн. (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот тридцять чотири тисячі двадцять шість копійок) не нарахованої та не виплаченої заробітної плати, з утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. (а.с. 10-18).

Постанова набрала законної сили 23.05.2022 року.

За ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За ст.117 КЗпП, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений ч.1 цієї статті.

Відповідно до виписки Філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 18 жовтня 2022 року, на рахунок ОСОБА_1 04 жовтня 2022 року зараховано 128444 грн. 90 коп. (а.с.19).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. У трудових відносинах працівник має діяти добросовісно, реалізуючи права відповідно до частини третьої статті 13 ЦК, не допускаючи дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відтак, суд вважає за необхідне зазначити, що відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнав внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Між тим, суд зазначає, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. При цьому, судом встановлено, що фактичний розрахунок вже було здійснено на виконання рішення суду. Так, між сторонами існував спір щодо необхідності виплати коштів і такий спір вже був розглянутий судом.

Суд вважає, що стягнутий рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 травня 2022 року із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 57050.80 грн, є достатньою компенсацію майнових втрат, які поніс позивач через несвоєчасний розрахунок при звільнені.

Стаття 117 Кодексу законів про працю України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Така позиція суду узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, яка підлягає застосуванню згідно ч.1 ст.55 Конституції України.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Меньшакова проти України" від 08.04.2010 передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень статей 116, 117 Кодексу законів про працю України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. Таким чином, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом.

За таких обставин суд вважає, що стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в розумінні частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України є безпідставним, оскільки фактичний розрахунок вже був здійснений. Суд також враховує, що рішення суду, що ухвалене 24 травня 2022 року, набрало законної сили в умовах воєнного стану, під час спаду економіки країни. В той же час, обставини, у зв`язку з якими сталась така затримка, на які послався відповідач, заслуговують на увагу. Так, військова агресія російської федерації призвела до економічної кризи в цілому в країні, та конкретно призвела до наслідків затримки виконання зазначеного рішення суду. Відповідач є державним підприємством військово-оборонної галузі та входить до складу українського оборонного промислового комплексу. Суд вважає, що в діях відповідача за таких обставин відсутні ознаки протиправності та бездіяльності по відношенню до позивача.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Понесені позивачем витрати на підставі ст.141 ЦПК слід покласти на позивача.

Керуючись ст.10-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд ,

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Державне підприємство «Львівський державний завод «ЛОРТА» (місце знаходження: місто Львів, вулиця Патона, 1, ).

Суддя: І.С. Мруць