Справа № 185/7030/22
Провадження № 2/185/296/23
У Х В А Л А
24 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2022 року надійшла позовна заява Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у розмірі 18 066 грн 93 коп.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 17 липня 2019 року на підставі наказу начальника Військової академії (м.Одеса) № 414 був зарахований курсантом на перший курс навчання та з 28 серпня 2019 року зарахований на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Наказом начальника Військової академії від 18 жовтня 2019 року № 94-РС ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання».
Виходячи з довідки-розрахунку від 18 жовтня 2019 року № 1/55/3665, складеної Військовою академією (м.Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі, становить 18 066 грн 93 коп. Відповідачем не перераховано ці кошти на рахунок позивача у добровільному порядку.

Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і війському службу».

Ухвалою від 14 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відзиву на позов не надійшло.

З матеріалів справи видно, що наказом начальника Військової академії (по стройовій частині) № 182 від 28 серпня 2019 року військовослужбовця служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 , зарахованого на навчання до Військової академії (м.Одеса) наказом начальника академії від 17 липня 2019 року № 414 «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2019 році», призначеного на посаду курсанта 1-го курсу навчання факультету підготовки спеціалістів ракетно-артилерійського озброєння, наказом начальника академії (по особовому складу) від 17 липня 2019 року № 64-РС, з 28 серпня 2019 року поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлено тарифний розряд 4 та оклад по займаній посаді у розмірі 2730 грн. (а.с.8)

Наказом начальника Військової академії (по особовому складу) № 94-РС від 18 жовтня 2019 року старшого солдата ОСОБА_1 , курсанта 492 навчальної групи першого навчального курсу факультету підготовки спеціалістів ракетно-артилерійського озброєння Військової академії (м.Одеса), відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Цим самим наказом розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України зі старшим солдатом ОСОБА_1 у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також старшого солдата ОСОБА_1 (який вислужив встановлені строки строкової військової служби) звільнено з військової служби в запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Заявлені позовні вимоги про стягнення з військовослужбовця, звільненого в запас, витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Відповідно до частини шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти).

Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-ХІІ з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини другої статті 23 цього Закону.

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-ХІІ установлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту війсковослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).

Відповідно до пунктів 3, 6, 7 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, зокрема, з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням. Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як визначено частиною 1 статті 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року (справа № 362/643/21) зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того у постанові ВП ВС від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 викладені наступні висновки.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Зокрема статтею 9 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено виплату грошового забезпечення військовослужбовців, яке визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином спір про стягнення з військовослужбовця витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, стосується одного з чинників соціального захисту військовослужбовця і відповідно належить до юрисдикції адміністративного суду.

Зважаючи на суб`єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин, справа за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі не відноситься до юрисдикції загального суду і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Роз`яснити сторонам, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя У.М. Болдирєва