Справа № 214/9066/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

Судове засідання призначено на 1 лютого 2023 року.

З жовтня 2022 року дана справа перебувала у провадженні судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Євтушенка О.І.

Розпорядженням керівника апарату суду Євгена Бая № 982 від 28.09.2022 визначено повторний автоматизований розподіл судової справи. В обгрунтування свого Розпорядження керівник апрату вказує на наказ 52-к від 6.04.2022 про увільнення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя. Розпорядженням керівника апарату повторний Автоматизований розподіл призначений відповідно до п.2.3.3, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 вилучено суддю Євтушенка О.І. та замінено суддею Ковтун Н.Г.

Дослідивши матеріали справи, вбачаю підстави для самовідводу.

Стаття 36 ЦПК України вказує на підстави для самовідводу. За п.4 частини1 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Діяльність судової системи регулює низка законів, основними із яких є Конституція України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Стаття 8 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» гарантує право на повноважний суд. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Стаття 126 Конституції зазначає на те, що суддя обіймає посаду безстроково. Підставами для звільнення судді є: 1) неспроможність виконувати повноваження за станом здоров`я; 2) порушення суддею вимог щодо несумісності; 3) вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; 4) подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням; 5) незгода на переведення до іншого суду у разі ліквідації чи реорганізації суду, в якому суддя обіймає посаду; 6) порушення обов`язку підтвердити законність джерела походження майна.

Повноваження судді припиняються у разі: 1) досягнення суддею шістдесяти п`яти років; 2) припинення громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; 3) набрання законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; 4) смерті судді; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину.

Стаття 52 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» вказує на статус судді

1. Суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Стаття 53Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незмінюваність судді.

1. Судді гарантується перебування на посаді судді до досягнення ним шістдесяти п`яти років, крім випадків звільнення судді з посади або припинення його повноважень відповідно до Конституції України та цього Закону.

Стаття 113- 118 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказують на підстави звільнення: - за станом здоров`я; - у разі порушення ним вимог щодо несумісності; - у разі вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубого чи систематичного нехтування обов`язками; - за його заявою про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням; - у зв`язку з незгодою на переведення до іншого суду у разі ліквідації чи реорганізації суду, в якому суддя обіймає посаду; - у зв`язку з порушенням обов`язку підтвердити законність джерела походження майна.

Статті 119- 125 цього ж Закону вказують на підстави припинення повноважень судді: - у зв`язку з досягненням суддею шістдесяти п`яти років; - у зв`язку з припиненням громадянства України або набуття суддею громадянства іншої держави; - у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду про визнання судді безвісно відсутнім або оголошення померлим, визнання недієздатним або обмежено дієздатним; - у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду про визнання активів судді необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; - у зв`язку зі смертю судді; - у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком щодо судді за вчинення ним злочину; - припинення трудових відносин із суддею внаслідок припинення повноважень.

Тобто закони, які регулюють діяльність судді не вказують на можливість увільнення судді від здійснення правосуддя, а ст.66 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» окремо зазначає на підстави і порядок увільнення від виконання обов`язків, але це стосується лише присяжних.

В Розпорядженні керівник апарату посилається на відповідність його рішення п.2.3.2., 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду

Однак, відповідно до вказаного керівником апарату нормативного акту:

«2.3.3. Не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли:

за два місяці до закінчення повноважень судді;

за чотирнадцять днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки (якщо її тривалість становить не менше чотирнадцяти календарних днів);

за три робочих дні до початку відпустки, якщо її тривалість становить менше чотирнадцяти календарних днів;

у період відпустки судді;

за один робочий день до відрядження (за три робочі дні - якщо тривалість відрядження становить більше семи календарних днів) та в дні перебування судді у відрядженні;

під час тимчасової непрацездатності судді;

за один робочий день до направлення судді на навчання, підвищення кваліфікації, для участі у семінарських заняттях, діяльності органів суддівського самоврядування, Вищої ради юстиції тощо без відбуття у відрядження (за наявності наказу голови суду);

у дні перебування судді на навчанні, підвищенні кваліфікації, участі у семінарських заняттях, діяльності органів суддівського самоврядування, Вищої ради юстиції тощо без відбуття у відрядження (за наявності наказу голови суду);

у разі призначення судді членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України - з моменту прийняття рішення про призначення;

в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, дні, у які не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, не враховуються при розрахунку коефіцієнту навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи.

2.3.49. У разі задоволення відводу або самовідводу судді (судді-доповідача або всього складу суду, якщо судова справа розглядається колегією суддів), якому розподілено судову справу для розгляду, судова справа підлягає повторному автоматизованому розподілу без урахування цього судді (суддів).

2.3.50. Винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи.

Не одна із наведених в п. п.2.3.2, 2.3.49, 2.3.50 підстав Положення про автоматизовану систему документообігу суду, на які посилається керівник апарату суду в своєму Розпорядженні, не кореспондується з обґрунтуванням призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, вказаними в Розпорядженні керівника суду, а саме на посилання на Наказ №52-к від 6.04.2022 - увільнення судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя.

11-13 січня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Євтушенко О.І. , як делегат, був присутній на З`їзді суддів України, тобто ніяких перешкод для виконання ним завдань суддівського самоврядування у ньогоне було.

Таким чином, суддя Євтушенко О.І. вибірково здійснює свої повноваження: від правосуддя його головою суду увільнено, а для представництва ОСОБА_3 знаходить час та можливість.

Таким чином, у мене обґрунтовано викликають сумніви законності підстав, з яких справа від судді Євтушенка О.І. була передана для повторного розподілу між суддями через декілька місяців після, начебто, винесення наказу № 52-к від 6.04.22.

Після того, як мені стало відомо про дані обставини, я 19.01.2023 звернулась до голови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу для надання мені інформації щодо підстав відсутності судді Євтушенка О.І. на робочому місці з лютого 2022 року.

27.01.2023 в.о. голови суду надано відповідь, що запитувана інформація буде надана після закінчення строку дії військового стану.

На моє переконання голова суду видав наказ, який не відповідає Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та керівник апарату суду - Розпорядження, яке не відповідає Положенню про автоматизовану систему документообігу суду, і як наслідок, здійснення Повторного автоматизованого розподілу судової справи та передачу її іншому судді відбулося в порушення вимог ст. 33 ЦПК України.

Документи, щодо відсутності судді Євтушенка О.І. головою суду від мене, як члена колектива суду, приховуються, чим штучно створюються умови щодо сумнівів законності його дій, в межах наданих Законом України «Про судоустрій і статус суддів», повноважень.

Після введенням військового стану судочинство в Україні не припиняється, Саксаганський районний суд м.Кривого Рогу не евакуйовувався, не на один день не припиняв роботи, виконує свої завдання, як орган судової влади, тому питання щодо обґрунтованості підстав для Повторного автоматизованого розподілу справ, а, як наслідок виконання вимог ст. 33 ЦПК України щодо визначення повноважного складу суду, не може чекати невизначений в часі термін.

Згідно зі ст. 6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 передбачають принцип об`єктивності судді як необхідну умову для належного виконання останнім своїх обов`язків. Так, об`єктивність має виявлятися не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Таким чином, головуючий суддя по даній справі має підстави для задовлення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст.36,39,40,259,268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючої судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г. від розгляду цивільної справи № 214/ 9066/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.Г. Ковтун