Справа № 638/2278/19
Провадження № 2-др/638/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шовкова Олега Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло відмовлено в повному обсязі.

23 грудня 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Шовкова О.С. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату час та місце повідомлений.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло відмовлено в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Шовковим О.С. була надана заява щодо надання доказів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.270 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником ОСОБА_1 - адвокатом Шовковим О.С. було надано договір від 02 жовтня 2021 року №02-10/2021 про надання правової допомоги; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №02-10/2021 від 02 жовтня 2021 року, відповідно до якого адвокат надав а замовник прийняв наступні послуги: ознайомлення з матеріалами наданими клієнтом, надання клієнту усних консультацій і роз`яснень, усний правовий аналіз (всього за весь час); підготування, розпечатка на принтері клопотання про залучення ОСОБА_1 у якості третьої особи у справі №638/2278/19; ознайомлення з матеріалами справи №638/2278/19; виготовлення пояснень третьої особи щодо позовної заяви; представлення клієнта в суді; додаткову угоду до договору №02-10/2021 від 02 жовтня 2021 року

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, на що неодноразово наголошувалося Верховним Судом.

Суд зазначає, що наданий представником ОСОБА_1 - адвокатом Шовковим О.С. акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору №02-10/2021 від 02 жовтня 2021 року містить лише перелік послуг без зазначення часу виконання та їх тривалості, а тому вказаний акт не є детальним описом робіт (наданих послуг), як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

В постанові Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі №638/7748/18 зазначено, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору від 02 жовтня 2021 року №02-10/2021 про надання правової допомоги вартість гонорару адвоката за підготування документів та представництво клієнта в суді першої інстанції за цим договором сторони визначили у розмірі 20000 грн. Клієнт здійснює оплату суми гонорару, визначеної п.5.1. цього договору, протягом 10 робочих днів з дня винесення рішення судом першої інстанції.

Суд зазначає, що рішення по вказаній справі було ухвалено 13 жовтня 2022 року, з заявою про ухвалення додаткового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Шовков О.С. звернувся 23 грудня 2022 року, однак доказів оплати гонорару визначеного 5.1., 5.2. договору від 02 жовтня 2021 року №02-10/2021 про надання правової допомоги до заяви не долучено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Шовковим О.С. не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на надання професійної правничої допомоги, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку з недоведеністю останнім таких витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Шовкова Олега Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Рибальченко