Справа №303/7507/22
2/303/1157/22 Номер стат. звіту - 75
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого - судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Лукач К.М.,

за участі позивачка ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» (наразі «Лікарня святого Мартина») про визнання незаконним наказу про накладання дисциплінарного стягнення та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ліфтерка Комунального некомерційного підприємства «Лікарня святого Мартина» Криванич М.В. просить визнати незаконним наказ директора підприємства від 27.10.2022 р., яким на неї накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за те, що вона нібито була відсутня на робочому місці. Надалі доповнила позовні вимоги й просила також стягнути з відповідача, необґрунтовано утримані з її заробітної плати за жовтень 2022 року, 1374 грн. Вказувала, що фактичні підстави оголошення догани їй не відомі. Стверджувала, що оскаржуваний наказ є наслідком протиправних утисків її прав адміністрацією лікарні.

Відповідач позов не визнає, покликаючись на доведеність фактів учинення позивачкою прогулу протягом усього робочого дня 21.09.2022 р. та відсутності на робочому місті з 8.30 до 09.55 наступного дня.

Позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Щодо дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді ліфтера Комунального некомерційного підприємства «Лікарня святого Мартина» (а. с. 41-45), яке до 30.11.2022 р. мало назву «Комунальне некомерційне підприємство «Мукачівська центральна районна лікарня» (а. с. 55-56).

Наказом директора Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» (далі КНП «Мукачівська ЦРЛ») від 27.10.2022 року № 487-03 на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за грубе порушення трудової дисципліни (а. с. 4).

На обґрунтування його законності відповідач надав суду:

правила внутрішнього трудового розпорядку КНП «Мукачівська ЦРЛ», що містять графік робочого часу та часу відпочинку персоналу;

акти, згідно з якими ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 21.09.2022 протягом усього дня, а 22.09.2022 р. з 8.30 до 09.55 (а. с. 85-86);

витяг з протоколу засідання медичної ради КНП «Мукачівська ЦРЛ» від 07.10.2022 р. № 8, за результатами якого рада постановила передати питання щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на розсуд юриста.

Отже, позивачка у цій справі оскаржує наказ роботодавця, яким їй оголошено догану, що є одним із заходів дисциплінарного стягнення, передбачених ст. 147 КЗпП України.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За загальним правилом, днем виявлення дисциплінарного проступку вважається день, коли посадовій особі, якій підпорядкований працівник, стало відомо про проступок, незалежно від того, чи наділена ця особа правом накладення стягнення.

Тобто з моменту виявлення порушення до застосування дисциплінарного стягнення може минути не більше місяця (постанова ВС від 20.12.2021 у справі №761/7661/21).

Як убачається з матеріалів справи, акти про відсутність позивачки на робочому місці були складені 21 та 22 вересня 2022 року, а наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення винесено 27 жовтня 2022 року, тобто за межами передбаченого законом строку застосування дисциплінарного стягнення.

Неспроможним є посилання відповідача на практику Верховного Суду, згідно з якою виявлення дисциплінарного проступку є не лише встановлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника.

Досліджувані касаційним судом обставини у наведених відповідачем справах суттєво відрізняються від тих, що є предметом дослідження у цій справі.

Зазначена позиція застосовна при вченні латентних порушень трудової дисципліни, проступків, які вимагають проведення службових розслідувань, складної перевірки фактів і обставин, встановлення неочевидних елементів складу дисциплінарного проступку. Зворотне нівелювало б інші, окрім шестимісячного, строки, передбачені ст. 148 КЗпП України для застосування дисциплінарного стягнення.

У цій справі відповідачу після 22.09.2022 р. залишалось лише встановити причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці. Проте позивачка до перевірки, наведених у зазначених актах обставин, фактично не залучалася та не була ознайомлена з її результатами.

Попри те, що за умови доведеності факту порушення трудової дисципліни невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати від працівника та неодержання від нього відповідного пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих йому для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення, зокрема з урахуванням письмового пояснення працівника (постанова ВС від 20.05.2020 р. у справі № 754/4355/17).

У матеріалах справи, що розглядається, наявне лише одне, адресоване голові медичної ради, пояснення позивачки, складене 22.09.2022 р. о 9.48, у якому вона заперечує свою відсутність на робочому місці. Щодо її відсутності на робочому місці 22.09.2022 р. роботодавець, всупереч вимогам ст. 149 КЗпП, будь-яких пояснень від позивачки не зажадав.

При цьому текст оскаржуваного наказу не дає змоги зрозуміти, за який із двох епізодів дисциплінарного проступку (чи за їх сукупністю) позивачку притягнуто до відповідальності. Єдине, що пов`язує зазначений наказ з обставинами, наведеними відповідачем під час судового провадження, це те, що він містить посилання на протокол засідання медичної ради КНП «Мукачівська ЦРЛ» від 07.10.2022 р. № 8.

Однак, як убачається з цього протоколу, медична рада позивачку не заслуховувала, обмежилась дослідженням актів про відсутність на робочому місці, що також складені за відсутності ОСОБА_1 , яка з їх змістом ознайомлена не була. Водночас жодних висновків щодо фактів та обставин дисциплінарного проступку медична рада не дійшла.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року (справа № 219/2474/19), у наказі про застосування дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково повинен містити нормативне посилання, тобто орган, правомочний застосовувати дисциплінарні стягнення повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

У розглядуваній справі наказ відповідача, що не містить ані дати вчинення дисциплінарного проступку, ані наведення його обставин та їх правової кваліфікації, зазначеним правилам не відповідає.

Зважаючи на все вищевикладене, оскаржуваний наказ не може вважатися законним.

Щодо невиплати частини заробітної плати.

Як убачається з виданої адміністрацією КНП «Лікарня святого Мартина» довідки про доходи та розрахункового листа, за жовтень 2022 року позивачці була нарахована заробітна плата в сумі 6700 грн., з якої утримано податок на доходи фізичних осіб 1206,00 грн., військовий збір 100,50 грн. та профспілковий внесок 67 грн., а разом 1373,50 грн.

Таким чином, необґрунтовані відрахування із заробітної плати позивачки відсутні, а отже й підстави для задоволення відповідної вимоги, також.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож з відповідача у цій справі на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 274, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» (наразі «Лікарня святого Мартина») від 27 жовтня 2022 року за № 487-03 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Лікарня святого Мартина» на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 17.08.2013 року Мукачівським РС ГУДМС України в Закарпатській області, місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня святого Мартина», місцезнаходження м. Мукачево, вул. Пирогова Миколи, буд. № 8/13, код ЄДРОПУ 01992831.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2023 року.

Головуючий Юрій Мирошниченко