БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1967/22
Провадження № 2/497/64/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши за відсутністю сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним уточненим позовом, яким просить визнати за нею, як за членом колгоспного двору, право власності на 1 / 4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що зареєструвати за собою своє право власності на свою ж частку вищезазначеного домоволодіння вона на даний час не можє через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього її права з-за відсутності правовстановлюючого документу.

У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача - Василівської Болградської міської ради Одеської області - надіслав суду заяву, що відповідач вимоги позову визнає, просить розглянути справу без участі її представника.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, спірна нерухомість розташована на АДРЕСА_1 (а.с.16-18);

- станом на 14.04.1991р. житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , - належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та позивач - ОСОБА_1 , таким чином, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 4 його частині, що підтверджується довідкою, виданою старостою с.Калчева Болградської міської ради Одеської області 15.09.2022р. за № 101 (а.с.23);

- рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11.05.2022р. (за №497/2407/2021), власником 3 / 4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1 - було визнано ОСОБА_2 (а.с.19-20);

- відповідно до звіту від 04.09.2021р. - про визначення вартості домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , - ринкова вартість його складає 84000грн. (а.с.10-14);

- згідно довідки КП "Болградське БТІ" №121 від 22.06.2022р., право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , - не зареєстроване (а.с.15);

- відповідно до заяви представника відповідача - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - старости с.Калчева - він вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Пленумом ВСУ №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що правовідносини, які виникли до набрання законної сили ЗУ «Про власність» - до 15.04.1991 року, - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, - мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963р., - майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювалося з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, - регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом (ч.4ст.182 ЦК України).

Ст.16 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи членом колгоспного двору і співвласником житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1 , не може реалізувати своє право на реєстрацію свого права власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього, вбачається порушення її права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене її право потребує захисту у судовому порядку.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивча на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані на АДРЕСА_1 , підтверджується вищезазначеними, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, були досліджені судом і узгоджуються між собою, та ніким й нічим не спростовані.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1-5,9-13,15,16,20,316-319, 321, 328, 392, 1216-1218,1220-1223,1225,1233-1236, 1268,1270,1296 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84,89,95, 247ч.2,258-259,263-266, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як за членом колгоспного двору, - право власності на 1 / 4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 24.01.2023 року.

Суддя А.В. Кравцова