Ухвала

17 березня 2023 року

м. Київ

справа № 180/99/20

провадження № 61-3630ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня

2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня

2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє

в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватного підприємства «Ремсервіс - АТП 11211», виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання дій (бездіяльності) посадових осіб протиправними, такими, що порушують права, свободи, інтереси стягувачів у виконавчому провадженні та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , з позовом до Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Марганецький ВДВС

у Нікопольському районі Дніпропетровської області), приватного підприємства «Ремсервіс - АТП 11211» (далі - ПП «Ремсервіс - АТП 11211»), Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області (далі - ВК Марганецької міської ради), в якому просив суд стягнути моральну шкоду по 100 000,00 грн кожному.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області

від 09 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Марганецького ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області, ПП «Ремсервіс - АТП 11211», ВК Марганецької міської ради про визнання дій (бездіяльності) посадових осіб протиправними, такими , що порушують права, свободи, інтереси стягувачів

у виконавчому провадженні та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у цивільній справі № 180/99/20 залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2023 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року у цивільній справі № 180/99/20 повернуто особі, яка її подала.

09 березня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року (надійшла до суду

14 березня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

Клопотання обґрунтовано тим, що він є особою з інвалідністю, крім того копію оскаржуваної постанови апеляційного суду не отримував, а дізнався про неї

з мережі Інтернет.

На підтвердження клопотання заявник надав лист Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року, в якому зазначено, що доказів отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанову матеріали справи не містять.

Однак наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не зазначено, коли саме він ознайомився з текстом оскаржуваної постанови.

Також, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що з моменту першого повернення йому касаційної скарги пройшов значний проміжок часу (42 дні).

Заявник не надав жодного пояснення, підтвердженого доказами, стосовно великого проміжку часу між поверненням касаційної скарги та повторною подачею касаційної скарги.

Оскільки належних доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявником не надано, то касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

У касаційній скарзі заявник посилається, як на підставу касаційного провадження, на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, не може бути прийняте касаційним судом, оскільки воно є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.

Зокрема, заявник не вказує, щодо питання застосування якої саме норми права та у яких саме подібних правовідносинах, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 червня

2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 вересня

2022 року залишити без руху та надати строк для виконання зазначених в ухвалі вимог, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць