У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

17 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., отримавши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого 25 травня 2009 року в цивільній справі № 2-4/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа Хацьківська сільська рада Черкаського району, про визнання довіреності, заповіту та договору дарування недійсними і визнання права власності на частину житлового будинку, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2009 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа Хацьківська сільська рада Черкаського району, про визнання довіреності, заповіту та договору дарування недійсними і визнання права власності на частину житлового будинку задоволено частково. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , посвідчений 18 червня 1998 року секретарем Хацьківської сільської ради Черкаського району. Визнано недійсною довіреність, видану ОСОБА_4 ОСОБА_1 на право дарування належного їй житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , посвідчену 07 червня 2006 року секретарем Хацьківської сільської ради Черкаського району. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 по дорученню ОСОБА_4 ОСОБА_3 , посвідчений Черкаською районною нотаріальною конторою 21 червня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 1983. В задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на частину спадкового майна відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2009 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2009 року відхилено, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2009 року залишено без змін.

13 березня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого 25 травня 2009 року в цивільній справі № 2-4/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа Хацьківська сільська рада Черкаського району, про визнання довіреності, заповіту та договору дарування недійсними і визнання права власності на частину житлового будинку, у якій просить суд:

- прийняти її заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами до розгляду;

- переглянути справу № 2-4/2009 на підставі нововиявлених обставин, підтверджених офіційними доказами, які в суді не доводяться;

- скасувати рішення Черкаського районного суду від 25 травня 2009 року та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

Заява мотивована тим, що рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2009 року ухвалене на підставі судово-почеркознавчих експертиз, що проводились різними експертними установами, якими встановлено, що заповіт та довіреність підписані не ОСОБА_4 , а тому їх було визнано недійними. Між тим, згідно висновку № 5/02 судово-почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження № 0000237, підписи від імені ОСОБА_4 у двох примірниках заповіту ОСОБА_4 від 18 червня 1998 року та в довіреності ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 від 07 червня 2006 року виконані самою ОСОБА_4 . З урахуванням наведеного, Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000237 від 10.12.2012 встановлено, що факт підробки офіційних документів, а саме заповітів та довіреності, не знайшов свого підтвердження, а тому кримінальне провадження № 0000237 від 10.12.2012 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 01 березня 2023 року заявник особисто отримала у приміщенні Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області оригінали заповіту та довіреності. На переконання заявника, вказані вище обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для винесення судом рішення згідно Конституції України та законів України, так як на їх підставі можна зробити висновок про наявність у неї гарантованого законодавством права на отримання спадщини згідно заповіту та довіреності ОСОБА_4 .

Вивчивши заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за вказаною заявою має бути відмовлено з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Главою 3 розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до вимог частини другої статті 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили;

2) з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої та частиною третьою статті 423 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

За змістом частини третьої статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Питання правової природи та правових наслідків спливу строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку з наявністю істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, неодноразово було предметом розгляду Верховного Суду.

Зокрема у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2021 року в справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) та від 06 грудня 2021 року в справі № 2-2109/11 (провадження № 61-15456св21) зазначено, що за змістом пункту 1 частини другої, частини третьої статті 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним.

В ухвалі від 02 березня 2023 року в справі № 173/1598/16-ц (провадження № 61-2411 ск23) Верховний Суд констатував, що недодержання умови щодо присічного строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Таким чином, трирічний та десятирічний строки на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, наведені в частині другій статті 424 ЦПК України, являють собою строк реалізації стороною права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлені даною нормою строки є присічними і не можуть бути поновлені, незалежно від причин їхнього пропуску.

Суддя звертає увагу, що заявник звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 25 травня 2009 року у цивільній справі № 2-4/2009, яке набрало законної сили 27 липня 2009 року, лише 13 березня 2023 року, тобто після спливу більше як трьох років з дня набрання цим рішенням законної сили.

Водночас, суддя акцентує увагу на тому, що зі змісту поданої до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник помилково посилається на пункт 2 частини другої статті 423 ЦПК України як на правову підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки постановою про закриття кримінального провадження від 29 листопада 2022 року лише констатовано, що факт підробки офіційних документів, а саме заповіту та довіреності на будинок АДРЕСА_1 , не знайшов свого підтвердження, проте нею не встановлено, зокрема, фактів надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що були покладені в основу ухваленого рішення у даній цивільній справі.

До того ж, факти, зазначені у пункті 2 частини другої статті 423 ЦПК України, мають бути встановлені виключно вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, а не постановою про закриття кримінального провадження, на яку посилається заявник.

Разом з тим, на день звернення ОСОБА_1 із даною заявою до суду спливли всі можливі та допустимі строки, визначені частиною другою статті 424 ЦПК України, які відповідно до положень частини третьої статті 424 ЦПК України поновленню не підлягають: як трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, так і десятирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з підстав, визначених пунктами 2-3 частини другої статті 423 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого 25 травня 2009 року в цивільній справі № 2-4/2009, слід відмовити.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 вересня 2022 року в справі № 298/1791/18, від 19 травня 2022 року в справі № 127/26881/14, від 26 травня 2022 року в справі № 2-219-2010, від 31 січня 2023 року в справі № 2-3991/11.

При цьому, слід зауважити, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, пункти 37-38 рішення у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року).

У п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. 423, 424 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, ухваленого 25 травня 2009 року в цивільній справі № 2-4/2009 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , третя особа Хацьківська сільська рада Черкаського району, про визнання довіреності, заповіту та договору дарування недійсними і визнання права власності на частину житлового будинку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т. А. Миколаєнко