справа №176/1802/22
провадження №2/176/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Жовті Води цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 , з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця та позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача, як зі спадкоємця померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 боржниці ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 5940,62 грн. за кредитним договором № б/н від 30.01.2014 року та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 30.01.2014 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк». Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла. Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_3 перед банком за кредитним договором б/н від 30.01.2014 року становить 5940,62 грн. , яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 , якому позивачем 23.07.2020 року була направлена претензія кредитора до Жовтоводської державної нотаріальної контори та 10.07.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Незважаючи на це, позивач вважає, що відповідач є таким, що прийняв спадщину, оскільки спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від прийняття спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому позивач зазначає, що згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що змусило позивача звернути до суду з цим позовом.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді від 06.09.2022 року відкрито спрощене провадження та надано відповідачам термін на надання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року задоволено клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» про витребування доказів та витребувано від відділу державної реєстрації виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, довідку про склад сім`ї померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та реєстрацію осіб за місцем реєстрації померлої станом на дату смерті. Витребувано від Жовтоводської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Поштовий конверт, направлений на адресу відповідача, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за даною адресою».

Жовтоводською державною нотаріальною конторою ухвалу суду від 13 грудня 2022 року в частині витребування спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 не виконано, копію спадкової справи до суду не направлено.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 30.01.2014 року. (а.с. 21).

Відповідно до виявленого бажання, позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6000,00 грн. (а.с. 23)

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №193 зроблений Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.60).

Згідно копії паспорту ОСОБА_3 , остання зареєстрована в АДРЕСА_1 , за цією ж адресою відповідно до паспорту також зареєстрований і відповідач ОСОБА_1 (а.с.56-59)

Згідно із інформацією виконавчого комітету Жовтоводської міської ради наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, останнє місце проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з померлою, станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою зареєстроване також місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

30.06.2020 року позивач звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України. (а.с. 62)

Із відповіді завідувача Жовтоводської державної нотаріальної контори від 03.07.2020 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_3 в Жовтоводській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилась. Спадкоємці до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. (а.с.63)

25.08.20211 року банк надіслав лист-претензію на адресу ОСОБА_1 з вимогою сплати боргу.(а.с.64)

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 30.01.2014 року, станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість останньої становить 5940,62 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 5940,62 грн., в т.ч.: 0,00 - заборгованість заборгованості за поточним тілом кредиту; заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5940,62 грн. (а.с.9-17)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті: https: www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що у цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які надав банк, ОСОБА_3 розуміла, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.

Необхідно також зазначити, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Проте банк вимог щодо повернення заборгованості за поточним тілом кредиту не заявляв, оскільки така заборгованість відсутня, так як у наданих банком розрахунках зазначено, що за поточним тілом кредиту заборгованість відсутня. Водночас вимога щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту не може бути задоволена оскільки умови, щодо нарахування вказаної заборгованості не визначені в анкеті-заяві.

За наведених обставин наявна заборгованість перед позивачем не є доведеною належними і допустимими доказами у справі, а отже пред`явлені позовні вимоги до спадкоємця боржника задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 608, 1054, 1218, 1231, 1281,1282,1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА