Житомирський апеляційний суд
Справа №288/870/20 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 21 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Борисюка Р.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 288/870/20 за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди (гаража), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Рудника М.І.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що на виконанні в Попільнянському ВДВС Житомирського району Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавчий лист, виданий Попільнянським районним судом Житомирської області про зобов`язання її усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:005:0142, за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасової споруди (гаража).

ОСОБА_1 вказує, що позбавлена можливості виконати вказане рішення суду у зв`язку з введенням воєнного стану на території України.

Зокрема зазначає, що в м. Києві, де знаходиться її постійне і єдине житло, існують ризики бойових дій, відтак заявниця має можливість переховуватись та тимчасово проживати в с. Криве Попільнянського району, адже там розташована належна їй тимчасова споруда (гараж), який облаштований під дачний будинок. ОСОБА_3 також зазначає, що іншого місця для уникнення небезпеки для свого життя та життя членів сім`ї, у неї немає.

Крім того, заявниця звертає увагу, на те що вказана тимчасова споруда була встановлена за життя її матері, розташована у даному місці вже тривалий час і значних незручностей ОСОБА_2 не завдає.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила відстрочити виконання постанови Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року, до закінчення воєнного стану на території України.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2022 рок у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відстрочити виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року.

Вказує, що введення воєнного стану на території України є такою обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення, оскільки вона позбавлена можливості демонтувати тимчасову споруду (гараж) в с. Криве Попільнянського району. Крім того, вважає дану споруду єдиним безпечним місцем укриття для себе та своєї сім`ї на випадок воєнних дій у м. Києві.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи , колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 9 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу тимчасової споруди (гаража).

Постановою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 9 серпня 2021 року та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:005:0142, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасової споруди (гаража).

Вказане рішення набрало законної сили та перебуває на примусовому виконанні у Попільнянському відділі ДВС Житомирського району Житомирської області.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ( пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Відповідно до приписів ч.ч.1,3,4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця ( у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Окрім того, у частині 1 статті 33 Закону України « Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим ( хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, ЦПК України та Закон України « Про виконавче провадження» не містить норм, які б передбачали конкретний перелік обставин, що могли б бути підставою для відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №796/43/2018 зазначено, що, вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини справи. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Задоволення заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про відстрочення виконання судового рішення.

Запровадження в Україні воєнного стану не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду, отже не може бути безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Таким чином, посилання заявниці на вказані нею доводи не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду чи ускладнюють його виконання або ж роблять його неможливим.

Окрім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, передбачений частиною п`ятою статті 435 ЦПК України, однорічний строк закінчився 15 листопада 2022 року, що виключає можливість застосування положень даної статті.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку

Головуюча Судді: