РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - Губської Я.В.

за участю секретаря судових засідань - Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Харківська міська рада (адреса: м. Харків, м-н. Конституції,7) про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2021 заявник звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тою ж фізичною особою, та є матір`ю ОСОБА_1 та встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 договору дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , посвідченого 24.5.1950р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою №4525/в.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , виданим 13.11.1995 р. Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про смерть 1995 року листопада місяця 13 числа зроблено запис за № 18999. Вказав, що 20.02.1996 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 129/1996. За життя ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в, належало 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 . Крім того, вказав, що заявниця звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 .03.08.2021 р. державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Денисюк Тетяною було винесено відповідь на заяву за вих. № 2008/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Державний нотаріус П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Денисюк Тетяна повідомила ОСОБА_1 , що «Нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 / на Ваше ім`я, оскільки неможливо з безспірністю встановити факт належності вищевказаного майна спадкодавцю». Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харкові. Також, відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 ОСОБА_5 , 1910 року народження, та ОСОБА_2 , 1918 року народження, одружилися 27.07.1952 року. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_2 . У договорі дарування 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , посвідченого 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в, помилково зазначено прізвище « ОСОБА_2 » замість справжнього на той час прізвища « ОСОБА_2 ». Також, у резолютивній частині рішення народного суду Московського району м. Харкова від 24.12.1966 р. у справі № 2-92/1966 про визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння вказано (мовою оригіналу: «Признать за ОСОБА_8 право собственности на 1/4 часть домовладения, расположенного в АДРЕСА_2 . Остальная часть указанного домовладения принадлежит ОСОБА_9 и ОСОБА_2 по 1/4 части каждой».Оскільки відомості, що були вказані у паспорті померлої ОСОБА_2 та відомості у договорі дарування суттєво відрізняються, вважають за необхідне встановити факт належності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме: договору дарування 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , посвідченого 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в. Встановлення вказаного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю. від 26 жовтня 2021 року провадження по цивільній справі було відкрито, справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

17.10.2022 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначачена цивільна справа надійшла в провадження судді Губської Я.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2022 задоволено заяву представника заявника про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Кислий А.М. не з`явились, представник заявника надав заяву, в якій підтримав доводи заяви, яку просила задовольнити з обставин, викладених у заяві.

Заінтересована особа -Харківська міська рада в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 , мати заявника ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 ОСОБА_5 , 1910 року народження, та ОСОБА_2 , 1918 року народження, уклали шлюб 27.07.1952 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові ОСОБА_2 , дружині ОСОБА_2 .

Відповідно до резолютивної частини рішення народного суду Московського району м. Харкова від 24.12.1966 р. у справі № 2-92/1966 про визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння вказано (мовою оригіналу : «Признать за ОСОБА_8 право собственности на 1/4 часть домовладения, расположенного в АДРЕСА_2 . Остальная часть указанного домовладения принадлежит ОСОБА_9 и ОСОБА_2 по 1/4 части каждой» на підставі договору дарування від 24.05.1950 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого 13.11.1995 р. Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис за № 18999.

Після смерті ОСОБА_2 20.02.1996 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 129/1996.

Відповідно до свідоцтва про народження, заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками зазначені - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_1 уклали шлюб 08.12.1973 року. Прізвище після реєстрації шлюбу заявник змінила на ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.05.2021, ОСОБА_2 належало на праві приватної власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в.

03.08.2021 р. державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Денисюк Тетяною було винесено відповідь на заяву за вих. № 2008/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У вказаній відповіді зокрема вказано, що 24.07.1996 за реєстровим №2-3042 та 11.04.1997 за реєстровим №4-1409 Восьмою ХДНК були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я дочки спадкодавиці - ОСОБА_1 після смерті матері заявника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказано, що ОСОБА_1 було надано документ -договір дарування, посвідчений 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в, за набувачем частки в праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , що також підтверджено довідкою КП «ХМБТІ» за №1103082 від 21.05.2021. Зі слів ОСОБА_1 дівоче прізвище матері- ОСОБА_2 . Враховуючи викладене, нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 / на ім`я ОСОБА_1 , оскільки неможливо з безспірністю встановити факт належності вищевказаного майна спадкодавцю».

Заявник посилається на те, що у договорі дарування від 24.05.1950 року, посвідченого 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в, 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , помилково зазначено прізвище її матері « ОСОБА_2 » замість справжнього на той час прізвища « ОСОБА_2 ».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 280558593 від 22.10.2021, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 24.05.1950 р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою № 4525/в, також, 34/100 частини вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі -продажу №1-5211 від 12.08.1980 належить ОСОБА_15 та 41/100 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-555 від 25.05.2010 належить ОСОБА_15 .

Судом встановлено, що у вище перелічених документах існує розбіжність у написанні прізвища матері заявника « ОСОБА_2 » на замість « ОСОБА_2 », які викликані технічною опискою.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Через такі розбіжності в правовстановлюючих документах, заявник не може оформити спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки встановлення даного факту ніким не оспорюється і не спростовується, встановлення факту породить для заявниці певні юридичні наслідки - реалізувати своє право на оформлення спадщини, у зв`язку із тим, що в офіційних документах було помилково внесено невірні відомості щодо прізвища її матері.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 )- задовольнити.

Встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою та є матір`ю ОСОБА_1 .

Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 договору дарування частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , посвідченого 24.5.1950р. Другою міською Харківською нотаріальною конторою №4525/в.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя