Справа № 676/403/22
Номер провадження 2-др/676/4/23
Ухвала

17 березня 2023 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський заяву представника відповідача Кредитної спілки «Ощадність» - адвоката Рудика Вадима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення суду, -

встановив:

Представник відповідача Кредитної спілки «Ощадність» - адвоката Рудик Вадим Миколайович 07.03.2023 року звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду яким стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. В обгрунтування вимог представник вказує, що позивач заявила безпідставний позов оскільки на момент звернення з позовом достовірно знала, що працювала на посаді касира і безпосередньо була пов`язана із зберіганням і обробкою переданих цінностей, її твердження в позовній заяві, що вона не підписувала договір про повну матеріальну відповідальність спростовані висновком судової почеркознавчої експертизи, про це вона достовірно знала, що власноручно підписала цей договір. Представник відповідача подав суду клопотання про розгляд заяви без його участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про залишення без задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки сторона відповідача не довела обґрунтованості дій позивача по справі, позивач заперечувала той факт, що вона виконувала обов`язки касира, ці обставини судом не були перевірені, а довести свої заперечення вона не змогла по тій причині, що на даний час перебуває за кордоном та не в змозі виїхати з країни в якій перебуває з об`єктивних підстав, представник відповідача не надав розрахунку понесених витрат .

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 24.02.2023 року по справі №676/403/22 за позовом ОСОБА_1 до Кредитної Спілки «Ощадність» про визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним, залишено без розгляду за заявою позивача.

Згідно з статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Згідно з частинами 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Ч. 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час винесення ухвали від 24.02.2023 р. про залишення позову без розгляду питання про судові витрати, а саме витрат на правову допомогу судом не вирішувалось, оскільки під час розгляду справи відповідачем та його представником не було заявлено вимог про стягнення понесених відповідачем судові витрати, а саме витрат на правову допомогу.

В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу представником відповідача надано копію акту про надання послуг за договором від 19.01.2023 року (а.с.75), договір №02-22/юо про надання правової (професійної правничої) допомоги від 07.02.2022 року (а.с.76), платіжне доручення №82 від 08.02.2022 року (а..с77).

Ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18 зазначив, що для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного аналізу положень частини п`ятої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом особи, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України позивач має право до початку розгляду справи по суті подати заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивачки були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяла позивачка недобросовісно та пред`явила необґрунтований позов; чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чи мала вона на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивачки умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що позивач заявила безпідставний позов оскільки на момент звернення з позовом достовірно знала, що працювала на посаді касира і безпосередньо була пов`язана із зберіганням і обробкою переданих цінностей, підписала оспорюваний договір про повну матеріальну відповідальність, що підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи. При цьому суду враховує, що позивач зверталася з позовом до суду за захистом свого порушеного права, для забезпечення доказів представником позивача за участю позивача було заявлено клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, з висновком експертизи позивач особисто не знайомилась, судом не досліджувались твердження позивача в позовній заяві що вона працювала на посаді кредитного інспектора чи як вказує представник відповідача на посаді касира оскільки заяву про залишення позову без розгляду позивачем було подано до початку розгляду справи по суті. В зв`язку із цим, на думку суду, відсутні підстави для визнання дій позивачки необґрунтованими, оскільки звернення до суду за, а також інші дії позивачки, пов`язані з реалізацією її процесуальних прав, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати. Враховуючи вищенаведене, заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст. 13, 141, 270, 353, 355 ЦПК України,

постановив:

відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача Кредитної спілки «Ощадність» - адвоката Рудика Вадима Миколайовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної Спілки «Ощадність» про визнання договору про повну матеріальну відповідальність недійсним.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку передбаченому ст. 355 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 17.03.2023 р.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В