Номер провадження: 22-ц/813/3974/23
Справа № 501/484/22
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Воронцової Л.П. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенко П.Я.,

Семиженка Г.В.,

за участю секретаря: Кузьміч Г.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації частки у спільному майні подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з останньої на свою користь грошову компенсацію частки у спільному майні подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2011 року по 2020 рік перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . За час спільного проживання ними було придбано автомобіль марки BMW-X5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказано ОСОБА_2

24 квітня 2020 року відповідач на підставі договору комісії № 645/20/003800 від 24 квітня 2020 року, укладеного між ТОВ «Сів-Сервіс» та ОСОБА_2 та договору купівлі продажу транспортного засобу No6425/20/003800 від 24 квітня 2020 року, укладеного між ТОВ «Сів-Сервіс» та ОСОБА_3 , відчужила автомобіль на користь своєї матері, при цьому він не давав своєї згоди на відчуження автомобіля.

Позивач зазначив, що рішеннями суду у справі № 501/1609/20 від 25.09.2020 року та справі № 501/529/21 від 16.12.2021 року, що набрали законної сили, встановлено, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_2 , відчужений без його відома, однак поділу, як спільне майно не підлягає, як і не підлягає задоволенню його позов про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, внаслідок обрання неефективного способу захисту, при цьому суди констатували його право на отримання компенсації 1/2 частини вказаного автомобіля.

Посилаючись на те, що обставини встановлені рішеннями суду мають преюдиційне значення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, посилаючись на визначену висновком авто-товарознавчої експертизи № 7386 середню ринкову вартість автомобіля, просив стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію за частку у спільному майні подружжя в сумі 678 185 гривень.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Племенниченко Г.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить його апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції не врахував ряд фактів, що були встановлені рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25 вересня 2020 року (справа №501/1609/20) та постановою Одеського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року (справа №501/529/21). Вказує, що зазначеними судовими рішеннями встановлено, що транспортний засіб, компенсацію вартості якого просить стягнути позивач, є спільним майном подружжя та, що зазначений транспортний засіб був відчужений без згоди останнього. Разом із цим, судом проігноровані наведені обставини.

Судом залишено поза увагою, що він не надавав згоди на відчуження автомобіля. При цьому відповідачем зазначену обставину не спростовано належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Олексін В.В., який діє від імені ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду ухвалено на повно встановлених у справі обставинах та у відповідності до норм матеріального права, позивач не надав суду докази, що автомобіль відчужений без його згоди, зазначає, що отриманні від продажу грошові кошти використані в інтересах сім`ї. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 , та її адвокат Олексін В.В., не з`явилися, про дату і час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, тому колегія суддів вважає можливим справу розглядати у їх відсутність, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 адвокатом Племениченко І.В. заявлено клопотання про долучення висновку авто-товарознавчої експертизи з визначенням середньої ринкової вартості спірного транспортного засобу, визначеного на день розгляду справи, подану до суду апеляційної інстанції разом із письмовими поясненнями до апеляційної скарги адвоката із доказами направлення його стороні. Колегією суддів дане клопотання задоволено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Племениченка І.В., який діє від імені ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03.08.2020 (а.с.8, 183).

Під час шлюбу подружжям придбано автомобіль BMW-Х5 загальний універсал В, 2017 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_2

ОСОБА_2 на підставі договору комісії № 6425/20/0038 від 24.04.2020 року, укладеного між ТОВ «Сів-Сервіс» і нею та договором купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між ТОВ «Сів-Сервіс» та ОСОБА_3 відчужила вказаний автомобіль на користь своєї матері (а.с.12-15).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.09.2020 року, що набрало законної сили, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено (а.с.16-23).

Суд встановив, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, відчужений ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 має право на компенсацію 1/2 частини вказаного автомобіля.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.12.2021 року у справі № 501/529/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр ГЦС МВС в Одеській області, про визнання договору купівлі-продажу, договору комісії недійсним, скасування державної реєстрації на автомобіль та визнання права власності, суд встановив, що матеріали справи не містять письмової згоди позивача на надання дозволу щодо продажу спірного автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя та констатував необхідність обрання позивачем ефективного способу захисту.

Відмовляючи у задоволені позову у даній справі, суд вважав, що за вимогами закону, для цілей поділу майна подружжя визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи, натомість стороною позивача надано висновок експерта № 7386 від 30 липня 2022 року, яким визначено вартість автомобіля станом на дату його відчуження - 24 квітня 2020 року.

Колегія суддів з висновками суду погодитися не може, з наступних підстав.

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Автомобіль є цінною річчю, а тому його продаж може здійснюватись за письмової згоди другого з подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

У відповідності до пункту третього частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

За змістом статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Колегія суддів вважає, що відповідно до встановлених обставин у даній справі і доказів наданих сторонами на їх підтвердження і спростування, спірний автомобіль BMW-X5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, придбано подружжям Посмітними у період шлюбу і є їх спільною сумісною власністю, що стороною відповідача і не заперечується.

Виходячи із вартості автомобіля BMW-X5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, угода про його відчуження ОСОБА_2 повинна відбуватися за згодою ОСОБА_1 .

Позивач заперечує погодження ним даної угоди купівлі-продажу ТЗ, і отримання та використання в інтересах сім`ї грошової суми одержаної від продажу автомобіля.

Докази наявності письмової згоди ОСОБА_1 на відчуження спірного автомобіля, як і використання в інтересах сім`ї отриманих від його реалізації грошових коштів ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України суду не надала.

Враховуючи вищезазначене із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація 1/2 частини ринкової вартості спірного ТЗ.

Відмовляючи у задоволені позову суд виходив з того, що позивач, у порушення вимог закону, не надав доказів ринкової вартості автомобіля на момент розгляду мправи.

Разом з тим, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 09 червня 2022 року судом задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи спірного автомобіля та поставлено на вирішення експерта питання щодо визначення ринкової вартості автомобіля на дату його відчуження 24.04.2020 року.

Відповідно до положень ч.ч. 4,5 ст. 103 ЦПК учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. Разом з тим, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до роз`яснень з даного питання у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя та правових висновках Верховного Суду, у разі відчуження майна одним із подружжя без згоди іншого, вартість такого майна визначається виходячи із ринкової вартості подібного за своїми якостями майна на час розгляду справи, суд при призначені вказаної експертизи у даній справі, повинен був сформулювати питання експерту, вказати про визначення ринкової вартості транспортного засобу саме на день розгляду справи.

Оскільки судом першої інстанції, не у повній мірі виконані обов`язки, які на нього покладені законом, колегія суддів компенсувала таку невідповідність, долученням, як доказу у справі, висновку експерта № 7386 ДОД від 29.11.2022 року про ринкову вартість спірного автомобіля на момент розгляду справи.

Відповідно до наданого позивачем висновку експерта № 7386 ДОТ від 29.11.2022 року ринкова вартість автомобіля BMW-X5 xdrive 25d-F15, 2017 року випуску, на день розгляду справи становить 1 512 490 гривень, отже із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1/2 частина його вартості: що становить 756 245 гривень. Стягнення зазначеної суми не являється виходом за межі позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути 1/2 частину вартості автомобіля.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягають розподілу, із відповідача на користь позивача стягненню судові витрати понесені ОСОБА_1 по сплаті судового збору при подачі позовної заяви у сумі 5 037,79 гривень та апеляційної скарги в сумі 10 376 гривень 24 коп., та витрати на проведення експертизи у сумі 2000 гривень, а всього 15 210,57 гривень.

Відповідно до положень ч.ч. 1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищезазначеного, рішення суду підлягає скасуванню, ухвалення нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367,374,376,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Племениченко Геннадій Вячеславович задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 листопада 2022 року скасувати, ухвалити нове.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля BMW-X5, 2017 року випуску у розмірі 756 245 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 15 210,57 гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку , шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді : П.Я. Ігнатенко

Г.В. Семиженко

Повний текст постанови складено 23.02.2023 року.