Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 505/1716/22
Провадження № 2/506/27/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2023 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Яцькова К.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

06.10.2022 року до Красноокнянського районного суду Одеської області з Котовського міськрайонного суду Одеської області для розгляду за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає необхідної кількості суддів для розподілу справи.

Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з хворобою, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з участю в підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів з 03 по 07 жовтня 2022 року.

Тому 10 жовтня 2022 року проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 липня 2011 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вказує позивач, протягом останніх років відношення з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби, в свій час, примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися більше трьох років тому. З того часу вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Останні роки він проживає з іншою жінкою, з якою веде спільне господарство. Як відомо позивачу, відповідач також створила іншу сім`ю і проживає з іншим чоловіком, з яким вони ведуть спільне господарство. На думку позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дітей. А примирення між ними неможливе, оскільки спільні відносини між ними повністю припинені. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з відповідачем.

Ухвалою від 20.10.2022 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, зазначивши, що створив нову сім`ю і строк для примирення просив не надавати.

Відповідач позов визнала повністю, погодилась на розірвання шлюбу і вважала, що сімейні стосунки відновити неможливо. Крім того, просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2011 року Малаївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, актовий запис № 01 /а.с.5/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.7, 10/.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що протягом певного часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, тривалий час проживають окремо і кожен з них фактично створив нову сім`ю. На думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе, що не заперечувала відповідач. Тому суд дійшов висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та, згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн. (квитанція №7 від 04.07.2022 року, через ТВБВ 10015/0365 філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» м.Подільськ Одеської області /а.с.1/, однак у судовому засіданні просив не стягувати з відповідача сплачений ним судовий збір.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи, що позивач просив суд не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, виходячи із принципу диспозитивності, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, ст.112 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 19 липня 2011 року Малаївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, актовий запис № 01, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище - « ОСОБА_5 ».

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03 лютого 2023 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко