Дата документу 23.01.2023
Справа № 334/4145/21
Провадження № 2/334/131/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на житловий будинок.

Під час розгляд позовні вимоги були уточнені.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізькою міською управління юстиції від 21.10.2015 року, актовий запис № 7289.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 26.09.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Самчук Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 639, яким все майно, яке на день смерті ОСОБА_3 виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, спадкодавиця заповіла синові - ОСОБА_1 (позивач по справі). Вказаний заповіт, на прохання та зі слів ОСОБА_4 , записаний приватним нотаріусом з допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп`ютера), прочитано і підписано власноручно спадкодавицею.

З урахуванням наявності заповіту ОСОБА_3 , спадкування здійснювалося за заповітом.

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 та спадкодавиці ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 22.11.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 133.

До спадкової маси, після смерті ОСОБА_3 . яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з 11.03.1989 року він зареєстрований та постійно проживає за вищевказаною адресою разом із матір`ю, а тому фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України (станом на 2015 рік), спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

09.02.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банковської Ю.В. із відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банковською Ю.В. була відкрита спадщина та заведена спадкова справа № 15/2021 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.02.2021 року за вих. № 63494997.

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банковською Ю.В. позивачу була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2021 року за вих. № 179/02-31.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вказано: «Згідно відповіді ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 березня 2021 року вих. № 1693, в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , міститься інформація про документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, а саме - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 14 листопада 1980 року, реєстровий № 9863, відповідно до якого померлій ОСОБА_3 належить житловий будинок літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно вищевказаної інформації був знесений.

Державна реєстрація права власності на житловий будинок літ. Д. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.»

Рішенням Народного суду 2-ої ділянки В-Хортицького району Запорізької області від 27.01.1951 року, визнано факт володіння житловим будівництвом глинобитне, крите черепицею, розміром 7x4 з прибудовою сараю, глинобитний, критий землею і коридор розміром 3.4x2.1, який знаходиться в АДРЕСА_2 на праві особистої власності за ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 14.11.1980 року, виданого державним нотаріусом 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори Федченко Т.О., «18 серпня 1967 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3316, спадкоємцем вказаного у заповіті майна гр. ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є гр. ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке було видано вказане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці розміром 910 кв.м., що належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданої В.Хортицькою селищною Радою, 08.04.1966 року, зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 28.04.1966 року за реєстровим № 2310».

Згідно з листом виконавчого комітету Ленінської Районної ради народних депутатів

Запорізької області до начальника міжміськсінвентарбюро від 26.02.1981 року за вих. №41/12 «Виконком Ленінської райради дозволяє зареєструвати за гр. ОСОБА_3 диню кухню розм. 4.72x5.82 і переобладнану площу 1-3 2.79 м2 під житло в житловому будинку АДРЕСА_1 ».

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 11.09.1986 року за №265/4, дозволено ОСОБА_3 будівництво нового житлового будинку по АДРЕСА_1 , натомість старого, який став непридатним.

В результаті наявності вказаного рішення про надання дозволу на будівництво нового житлового будинку по АДРЕСА_1 замість старого, він не вважається самочинним.

Але незважаючи на закінчення будівництва житлового будинку літ. Д, який знаходиться по АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_3 не було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з техпаспортом на садибний житловий будинок від 29.04.2014 року за даними ТОВ «ЗМБТІ» станом на 1.01.2013 року ОСОБА_3 , була замовником та користувачем житлового будинку літ. Д це житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно листа Районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району «Про розгляд звернення» від 07.11.2011 року за вих. № К-91-04. районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, розглянувши звернення з питання оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , повідомляє, що на даний час порядок оформлення документів з питань індивідуальної забудови, в тому числі оформлення права власності на житлові будинки, виконавчим комітетом Запорізької міської ради не затверджено. Розгляд питання буде можливим після затвердження зазначеного порядку».

За життя спадкодавиця ОСОБА_3 намагалася вирішити питання щодо визнання за собою права власності на вищевказаний житловий будинок. Але. обставини, через які вона не мала можливості визнати себе власником, взагалі від неї не залежали. Всі старання спадкодавиця вирішити вказане питання були марними.

На час смерті спадкодавця, вищевказаний житловий будинок не пройшов своєчасну державну реєстрацію, але він не вважається самочинним, тому як на якого будівництво було надано дозвіл.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок літ. Д, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, при вирішенні справи покладається на розгляд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 26.09.2013 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Самчук Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 639, яким все майно, яке на день смерті ОСОБА_3 виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, спадкодавиця заповіла синові - ОСОБА_1 (позивач по справі).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізькою міською управління юстиції від 21.10.2015 року, актовий запис № 7289.

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Банковською Ю.В. позивачу була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2021 року за вих. № 179/02-31.

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом вказано: «Згідно відповіді ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 березня 2021 року вих. № 1693, в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , міститься інформація про документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, а саме - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 14 листопада 1980 року, реєстровий № 9863, відповідно до якого померлій ОСОБА_3 належить житловий будинок літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно вищевказаної інформації був знесений.» Документи, що посвідчує право власності на житловий будинок літ. Д спадкоємцем не надані.

Рішенням Народного суду 2-ої ділянки В-Хортицького району Запорізької області від 27.01.1951 року, визнано факт володіння житловим будівництвом глинобитне, крите черепицею, розміром 7x4 з прибудовою сараю, глинобитний, критий землею і коридор розміром 3.4x2.1, який знаходиться в АДРЕСА_2 на праві особистої власності за ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 14.11.1980 року, виданого державним нотаріусом 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори Федченко Т.О., «18 серпня 1967 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3316, спадкоємцем вказаного у заповіті майна гр. ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є гр. ОСОБА_3 . Спадкове майно, на яке було видано вказане свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці розміром 910 кв.м., що належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданої В.Хортицькою селищною Радою, 08.04.1966 року, зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 28.04.1966 року за реєстровим № 2310».

Згідно з листом виконавчого комітету Ленінської Районної ради народних депутатів

Запорізької області до начальника міжміськсінвентарбюро від 26.02.1981 року за вих. №41/12 «Виконком Ленінської райради дозволяє зареєструвати за гр. ОСОБА_3 диню кухню розм. 4.72x5.82 і переобладнану площу 1-3 2.79 м2 під житло в житловому будинку АДРЕСА_1 ».

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 11.09.1986 року за №265/4, дозволено ОСОБА_3 будівництво нового житлового будинку по АДРЕСА_1 , натомість старого, який став непридатним.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності е непорушним.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасовою проживання в них.

Відповідно до ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітальною типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору, позивач має достатні правові підстави на визнання за нею права власності на житловий будинок (літ. Д) за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, оскільки дане нерухоме майно є складовою спадкової маси спадкодавиця , що на момент смерті належало їй на праві власності, а тому встановивши факт належності спадкодавцю на праві власності спірної нерухомості, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказаний будинок, при цьому судом ураховано, що визнання за позивачем права власності є таким, що не порушує прав та законних інтересів третіх осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на житловий будинок.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ,в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок літ. Д, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст виготовлено 23.01.2023 року о 10.00 год.

Суддя О.М. Гнатюк