У х в а л а

17 січня 2023 року

м. Київ

справа № 165/1985/19

провадження № 61-13304ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу Міністерства енергетики України на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року в справі за позовом Міністерства енергетики України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державне підприємство «Шахта №1 «Нововолинська» про стягнення матеріальної шкоди,

В с т а н о в и в:

У серпні 2019 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, назву якого в зв`язку з реорганізацією було змінено на Міністерство енергетики та захисту довкілля України, а в подальшому - на Міністерство енергетики України, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державне підприємство «Шахта №1 «Нововолинська» про стягнення матеріальної шкоди в порядку ч. 4 ст. 136 КЗпП України на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 , спричиненого незаконним звільненням в розмірі 69 599,79 грн та понесених судових витрат в розмірі 5 285,00 грн у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Шахта №1 «Нововолинська» про визнання підпункту пункту 4 наказу №128/к від 31 жовтня 2016 року про звільнення нечинним, визнання формулювання причин звільнення неправильним та зобов`язання внести запис у трудову книжку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 15 вересня 2022 року подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення у цій справі та стягнути з позивача Міністерства енергетики України та користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 16 000,00 грн.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2022 року в задоволенні заяви адвоката Чернявського Р. І. про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги відмовлено та заяву залишено без розгляду.

Позивачем Міністерством енергетики України 14 жовтня 2022 року подано апеляційну скаргу на рішення суду від 14 вересня 2022 року у цій справі.

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року в задоволенні апеляційної скарги позивача Міністерства енергетики України відмовлено.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2022 року у цій справі залишено без змін.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

В задоволенні заяви адвоката Чернявського Р. І. про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги відмовлено.

28 грудня 2022 року Міністерство енергетики України (далі - заявник) надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши касаційні скарги заявника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2022 року становить 2 481,00 грн.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження предметом позову є стягнення коштів на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням в розмірі 69 599,79 грн та понесених судових витрат в розмірі 5 285,00 грн.

Ціна позову в даній справі становить 74 884,79 грн (69 599,79 грн + 5 285,00 грн), яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*100=248 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Разом із цим, касаційні скарги не містять належних та обґрунтованих посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендації № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням указаного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційні скарги, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства енергетики України на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року в справі за позовом Міністерства енергетики України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державне підприємство «Шахта №1 «Нововолинська» про стягнення матеріальної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук