І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження №2-р/607/82/2022
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Кунець Н.Р.,
з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,
представника позивача адвоката Яворського А.В.
представника позивача адвоката Александрова В.В.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2020 у справі № 607/19543/18, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено та ухвалено: Виділити у власність ОСОБА_1 за рахунок її Ѕ частки у праві власності на торгово-офісне приміщення АДРЕСА_1 наступні приміщення; 2б торговий зал, площею 21,5 кв.м., 3 коридор, площею 6,5 кв.м., 5 коридор, площею 5,2 кв.м., 7 туалет, площею 2,4 кв.м., 8 кабінет 16,4 кв.м., згідно Варіанту №1 (Додаток № 3) висновку експерта за №388/389/19-22 від 05 серпня 2019 року; Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на приміщення АДРЕСА_1 ; решту приміщення АДРЕСА_1 , а саме: 1-торговий зал пл. 20,7 кв.м., 2а- торговий зал пл. 22,7 кв.м., 4 кладова, пл. 4.3 кв.м. залишити у власності ОСОБА_2 ; При розподілі торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 в приміщенні 2 влаштувати розділяючи перегородку розділивши дане приміщення на два окремих приміщення 2а та 2б; між приміщеннями 3 та 4 демонтувати дверний блок та замурувати дверний проріз;між приміщеннями 1 та 4 пробити дверний проріз та встановити дверний блок;в приміщені 4 влаштувати туалет; для входу в приміщення 2б демонтувати вікно та влаштувати вхідні засклені двері та віконний блок відповідно до висновка експерта від 05.08.2019 року №388/389/19-22; стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 32 480 грн компенсації зменшення її частки; стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

23.12.2022 судом зареєстровано заяву адвоката Яворського А.В. подану в інтересах позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6908,00 грн витрат по сплаті за проведення будівельно технічної експертизи. Заява обґрунтована тим, що в процесі розгляду справи № 607/19543/18, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.03.2019 задоволено клопотання позивача та його представника та призначено у цивільній справі № 607/19543/18 судову будівельно технічну експертизу, оплату вартості якої покладено на ОСОБА_1 . На виконання ухвали суду від 04.03.2019 та рахунку Київського науково дослідного інститут судових експертиз, позивачем було сплачено вартість експертизи у розмірі 6908,00 грн. Разом з тим, судом при ухвалені рішення суду від 04.12.2020 не вирішено питання щодо відшкодування позивачу за рахунок відповідач вартості проведено експертизи. На підставі викладеного просить заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2022, заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яворського А.В. про ухвалення додаткового рішення, прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Александров В.В. в судовому засіданні, заяву про ухвалення додатково рішення у справі № 607/19543/18 підтримав та просив задовольнити з підстав у ній викладених. Додатково зазначив, що у заяві в порядку ст. 49 ЦПК України поданій суду 07.02.2019, було зазначено попередній розрахунок суми судових витрат, до яких було включено орієнтовний розмір витрат на проведення судової будівельно технічної експертизи. В подальшому в процесу розгляду справи, суду було заявлено клопотання про стягнення понесених позивачем судових витрат, які підтверджувались актом здачі приймання висновку судового експерта, проте при винесенні рішенні, судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь вартості проведено експертизи. Понесені витрати підтверджуються також підтверджуються квитанцію АТ Ощадбанк, про сплату вартості проведеної експертизи.

Представник позивача адвокат Яворський А.В. в судовому засіданні, заяву про ухвалення додатково рішення у справі № 607/19543/18 підтримав та просив задовольнити з підстав у ній викладених.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Майка А.Б. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши зміст поданої представником позивача заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку:

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2020 у справі № 607/19543/18, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено та ухвалено: Виділити у власність ОСОБА_1 за рахунок її Ѕ частки у праві власності на торгово-офісне приміщення АДРЕСА_1 наступні приміщення; 2б торговий зал, площею 21,5 кв.м., 3 коридор, площею 6,5 кв.м., 5 коридор, площею 5,2 кв.м., 7 туалет, площею 2,4 кв.м., 8 кабінет 16,4 кв.м., згідно Варіанту №1 (Додаток № 3) висновку експерта за №388/389/19-22 від 05 серпня 2019 року; Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на приміщення АДРЕСА_1 ; решту приміщення АДРЕСА_1 , а саме: 1-торговий зал пл. 20,7 кв.м., 2а- торговий зал пл. 22,7 кв.м., 4 кладова, пл. 4.3 кв.м. залишити у власності ОСОБА_2 ; При розподілі торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 в приміщенні 2 влаштувати розділяючи перегородку розділивши дане приміщення на два окремих приміщення 2а та 2б; між приміщеннями 3 та 4 демонтувати дверний блок та замурувати дверний проріз;між приміщеннями 1 та 4 пробити дверний проріз та встановити дверний блок;в приміщені 4 влаштувати туалет; для входу в приміщення 2б демонтувати вікно та влаштувати вхідні засклені двері та віконний блок відповідно до висновка експерта від 05.08.2019 року №388/389/19-22; Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 32 480 грн компенсації зменшення її частки; Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, яку постановою Тернопільського апеляційного суду від 26.03.2021 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2020 без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (частини 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом, статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині другій статті 134 ЦПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 922/1897/18, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, від .19.02.2020 у справі № 910/16223/18, від 21.05.2020 у справі № 922/2167/19, від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19, від 12.10.2022 у справі 725/42/21-ц.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право: одержувати винагороду за проведення судової експертизи, якщо її виконання не є службовим завданням.

Відповідно до частини другої статті 135 ЦПК України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Згідно із частиною четвертою статті 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Відповідно до пункту 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України «Про судову експертизу»). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК (стаття 141 ЦПК України в чинній редакції).

Відповідно до пункту 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (стаття 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.03.2018 (головуючий суддя Черніцька І.М.), клопотання позивача та його представника про призначення судової будівельно-технічну експертизу задоволено, призначено по цивільній справі № 607/19543/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно та визнання права власності судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Оплату вартості судової експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Згідно акту №14 здачі приймання висновку судового експерта №388/389/19-22 по цивільній справі №607/19543/18 за ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Черніцької І.М. від 05.08.2019, ціна експертизи складає 6908,00 грн.

Відповідно до рахунку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1325 від 25.03.2019 надісланого ОСОБА_1 , до сплати за експертизу №388/389/19-22 підлягає сума 6908,00 грн.

20.04.2019 ОСОБА_1 перерахувала на рахунок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз кошти у розмірі 6908,00 грн, призначення платежу: рах. №1325 від 25.03.2019, експертиза №388/389/19-22, що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» №32 від 20.04.2019.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.12.2020, яке постановою Тернопільського апеляційного суду від 26.03.2021 залишено без змін, а також те, що, отримання експертного висновку за результатами проведення судової будівельно технічної експертизи відбулося в межах судового процесу, і експертиза мала значення для вирішення цієї справи, при цьому рішенням суду питання про відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема із проведенням експертизи судом не вирішено, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яворського А.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 607/19543/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та припинення права спільної часткової власності, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.133,134,141,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6908 ( шість тисяч дев`ятсот вісім) гривень витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме по сплаті за проведення будівельно-технічної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 10.01.2023

Головуючий суддяН. Р. Кунець