Справа № 727/1484/23
Провадження № 4-с/727/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Ільчуку М.В.,

розглянувши матеріали скарги Кредитної спілки «БУКОВИНСЬКИЙ АЛЬЯНС» до державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), головного державного виконавець Симоненко В.В., про визнання бездіяльності неправомірною,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася Кредитна спілка «Буковинський альянс» із скаргою на постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Симоненка В.В. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу мотивує тим, що постанова є передчасною, а вчинений державним виконавцем перелік виконавчих дій, зазначених у постанові, є неповним, що свідчить про поверхневе виконання державним виконавцем ВП №69270748, у зв`язку із чим скаржник змушений звернутись до суду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Суду надали заяви про розгляд скарги у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Симоненка В.В. перебувало виконавче провадження №69270748, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Буковинський альянс» заборгованості.

Постановою від 06.02.2023 року державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Скаржник вважає, що постанова є передчасною, а державний виконавець не вжив всіх необхідних дій для виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.11 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається зі змісту скарги, обставини, зазначені скаржником про те, що виконавець не виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та не здійснив ряд виконавчих дій, належно не підтверджені.

За нормативними правилами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається із обставин справи, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду від 26 грудня 2008року (справа № 2-304/08) постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління міністерства юстиціїСимоненка В.В. від 22.06.2022 року відкрито виконавче провадження, 23.06.2022 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, 24.06.2022 року банківські установи надали відповідь про відсутність рахунків боржника(а.с. 49).

21.10.2022 року було здійснено періодичну перевірку даних що до данного боржника, а саме щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, та здійснено запити до державної податкової служби України в межах виконавчого провадження для з`ясування рахунків у боржника та доходів. Для з`ясування місця знаходження боржника державним виконавцем 03.02.2023 року ОСОБА_2 був здійснений вихід за адресою яка вказана у виконавчому документі АДРЕСА_1 , про що складений відповідний акт. (а.с 54)

06.02.2023 року державним виконавцем Симоненко В.В., було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю майно на яке може бути звернено стягнення не виявлено.

Суд дослідив матеріали справи, копію матеріалів виконавчого провадження № 69270748 (а.c 67-80), однак не вбачає порушень прав скаржника державним виконавцем та не знаходить підстав для визнання незаконною та скасування оскаржуваної постанови.

Виходячи із вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема норми пункту 2 частини 1 статті 37 виконавчий документ повертається стягувану, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тому, як наслідок державний виконавець Симоненко В.В. виніс постанову про повернення виконавчого документу, встановивши, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягненняна підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд таке рішенням державного виконавця вважає таким, що відповідає Закону.

Водночас стягувачем перед судом не доведено наявність інших порушень у діях чи бездіяльності державного виконавця, які можуть бути предметом розгляду по суті судом у даній категорії справ.

У свою чергу, суд, при розгляді поданої скарги, виходить з того, що стягувачем не конкретизовано, яка бездіяльність державного виконавця оскаржується по суті.

Оцінивши зміст скарги, суд приходить до переконання, що стягувач має на увазі бездіяльність державного виконавця щодо відсутності або незгодою з вчинення процесуальних дій відносно виконання судового рішення.

Проте, суд критично оцінює такі твердження стягувача та вважає їх безпідставними.

Оскільки надані стягувачем документи підтверджують вчинення державним виконавцем дій, які спрямовані на виконання виконавчого листа №3041 виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці 14.05.2009 року.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Окрім цього слід зазначити, що повернення виконавчого документу стягувачу з підстав передбаченого cт.37 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно пред?явити виконавчий документ до виконання.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню, так як заявником за змістом заявлених вимог скарги не доведено та в силу принципу змагальності сторін не спростовано обґрунтованості та законності позиції державного виконавця, суд вважає, що заявлені вимоги представника кредитної спілки «Буковинський альянс» Варварюка В.В. на дії та бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), головного державного виконавець Симоненко В.В. є необґрунтованими.

Тому в задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. 447, 448, 450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу кредитної спілки «Буковинський альянс» на дії державного виконавця - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Суддя П.С. Гавалешко