Справа № 357/1979/22
Провадження № 2-др/357/3/23
У Х В А Л А

03 січня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №357/1979/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2022 року Білоцерківським міськраойнним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №357/1979/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, яким позов задоволено в повному обсязі. Суд ухвалив: визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; поділити спільне сумісне майно, набуте в період шлюбу, та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 799 грн. 00 коп.

15.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №357/1979/22 з уточненням резолютивної частини рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2022 року, в якій просив вирішити питання судового збору, відмовивши в цій частині. Свої вимоги мотивує тим, що після отримання вказаного рішення суду і ознайомлення з ним, він в резолютивній частині рішення суду виявив, що суд вирішив стягнути з нього на користь позивачки судовий збір у розмірі 1 799,00 грн., що на його думку є незаконним, оскільки він є інвалідом II групи, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4ст. 270 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в ухваленні додаткового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.12.2022 року Білоцерківським міськраойнним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №357/1979/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, яким позов задоволено в повному обсязі. Суд ухвалив: визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; поділити спільне сумісне майно, набуте в період шлюбу, та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 799 грн. 00 коп.

З матеріалів заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , виданого Київської облдержадміністрацією 03.09.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Тобто, вказана норма процесуального закону встановлює, визначає та регламентує підстави вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо вимог, які були заявлені, але по яким не прийнято рішення.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суд України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду задоволенню не підлягає, оскільки при винесенні рішення суду вже вирішено питання стягнення судових витрат з відповідача з урахуванням наявних в справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідача ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про розгляд справи, ним до судового розгляду суду надавалась заява в якій він клопотав про проведення розгляду справи без його присутності та висловлював свою позицію стосовно заявленого позивачем позову, але жодних доказів на підтвердження того, що він є особою, яка звільняється від сплати судового збору ним надано не було. В той же час питання про судові витрати суд повинен вирішити не залежно від наявності такої вимоги в позовних вимогах, за винятком випадку, коли позивач сплатив судовий збір і просить не стягувати його з відповідача.

За таких обставин підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст.ст. 15, 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі №357/1979/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б. І. Кошель