Провадження №2-о/359/113/2023
Справа №359/1562/23
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст поданої заяви.

В лютому 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області у них народився син ОСОБА_3 . Матір`ю якого є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 . Зважаючи на те, що м. Харцизьк Донецької області є тимчасово окупованою територією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому у заявників існують перешкоди у державній реєстрації народження дитини. З цієї підстави заявники просять суд встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. м. Харцизьк Донецької області, у батьків: батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 .

2. Ставлення учасників цивільної справи до поданої заяви.

Представник заявників ОСОБА_4 підтримала подану заяву та просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 направила до суду лист, яким просила розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Крім цього, вказала на те, що заперечує проти задоволення поданої заяви в частині визначення громадянства матері. Зважаючи на те, що в паспорті громадянки України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , не вклеєна фотокартка після досягнення нею 25-річного віку.

3. Норми права, якими суд керується при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Відповідно до ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:

а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року №2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за №953/35236;

б) медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;

в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма №106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024;

ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з абз.126 пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

4. Мотиви, якими суд керується при розгляді цивільної справи.

Встановлено, що 12 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що був складений актовий запис №258. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області ОСОБА_1 народила хлопчика вагою 3500 грамів, згідно з копією обмінної карти (а.с.12).

В силу, ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», м. Харцизьк Донецької області є тимчасово окупованою територією, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюються свої повноваження.

Тому, заявники позбавлені можливості зареєструвати народження дитини.

Крім цього, обмінна карта не міститься у переліку документів, необхідних для проведення державної реєстрації народження дітей, передбачених пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року. У зв`язку з цим, державна реєстрація народження дитини, народженої на тимчасово окупованій території України, здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Враховуючи те, що станом на день народження дітей заявники перебували у шлюбі, згідно ч.1 ст.122 СК України дитина вважається такою, що походтть від ОСОБА_2 .

Так, заявники обрали народженій дитині ім`я « ОСОБА_6 ». На підставі ч.1 ст.145 та ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини є « ОСОБА_7 », прізвище « ОСОБА_8 ».

Встановлено, що 01 жовтня 2015 року Костянтинівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області на ім`я ОСОБА_1 був виданий паспорт громадянки України. Вказана обставина свідчить про те, що заявниця у встановленому порядку набула громадянство України.

Відсутність в паспорті громадянки України, виданому на ім`я ОСОБА_1 , фотокартки після досягнення нею 25-річного віку, не свідчить про припинення громадянства України.

5. Висновки, яких дійшов суд за наслідками розгляду заяви.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в м. Харцизьк Донецької області, матір`ю якого є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.3 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч.1 ст.122, ч.1 ст.145, ч.1 ст.146, ч.1 ст.147 СК України, ч.2 ст.78, ч.1 та ч.2 ст.89, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 та ч.3 ст.317 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк Донецької області народився ОСОБА_3 , у батьків: батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, та матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський