Провадження № 2/127/2986/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Короля О.П., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди і просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 54226,74 грн., відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн., витрати на проведення експертизи 4000 грн., витрати на професійну правничу допомогу 15000 грн.

Позов мотивований тим, що 10.07.2022 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 20 год. 10 хв. на перехресті вулиць Лесі Українки та Лермонтова у місті Вінниці, трапилася дорожньою транспортна пригода між автомобілями SKODAFАВІА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Ореl Аstra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 на місце вчинення ДТП було викликано поліцію, однак після приїзду поліції на місце вчинення ДТП водій автомобіля визнав свою вину у вчиненні ДТП та те, що ним було порушено ПДР України, повідомив ОСОБА_1 , що всю шкоду, завдану його автомобілю він відшкодує та запропонував вирішити питання без поліції та скласти євро протокол, на що ОСОБА_1 погодився. Про згоду складання євро протоколу та про те, що водії дійшли згоди про відшкодування шкоди було повідомлено поліцію, у зв`язку з чим правоохоронці не складали протоколу про порушення ПДР за ст. 124 КУпАП відносно водія автомобіля Ореl Аstra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , отримавши письмову відмову від водіїв поліція покинули місце ДТП. Однак після того як поліція залишила місце пригоди, водій автомобіля Ореl Аstra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 відмовився від попередніх домовленостей та від відшкодування шкоди та покинув місце ДТП. З цього приводу позивач звертався до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області по факту відшкодування матеріальних збитків спричинених внаслідок ДТП, на що отримав відповідь з порадою вирішувати непорозуміння між водіями з приводу ДТП 10.07.2022 р. мирним шляхом в ході домовленостей між сторонами конфлікту, або ж в судовому порядку, оскільки вбачаються цивільно-правові відносини. Відповідач добровільно не відшкодовує завдану шкоду, тому виникла нагальна необхідність вирішувати це питання в судовому порядку цивільного судочинства.

В справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження, відзиву на позов не подав.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт і необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно частин 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

З наданого позивачем диску з відеозаписом ДТП з камер спостереження Вінницької міської ради неможливо встановити місце ДТП в м. Вінниці та реєстраційні номери транспортних засобів : SKODAFАВІА, зеленого кольору, та автомобіля Ореl Аstra, сірого кольору, та особу водіїв, які ними керували.

На доведення розміру майнової шкоди позивачем подано висновок експертного дослідження №78Е-08/2022 від 13.09.2022 р.

Але такий висновок не може бути визнаний належним та допустимим доказом з огляду на таке.

Положеннями ст. 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

В частині 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Але у висновку експертного дослідження №78Е-08/2022 від 13.09.2022 р. не зазначено про те, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що висновок експертного дослідження не є належним та допустимим доказом, суд дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог про розмір заподіяної позивачу майнової шкоди.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1187, 1192, ст. ст. 4,76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційнаскарга на рішення суду може бути подана протягом тридцятиднів з дня складення рішення суду.

Учасниксправи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасниківсправи :

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя