пр. № 2-др/317/2/23
Справа № 317/2313/22
18 січня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.М.,
при секретарі судового засідання Динис Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Коломоєць Ірини Василівни в інтересах позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, -
11.01.2023 адвокат Коломоєць І.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, в якому зазначив наступне:
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10.01.2023 позовну заяву задоволено у повному обсязі.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 , відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс та планує понести складає 5000 грн.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач ОСОБА_1 , що нею понесені витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи в сумі 5000 грн.

Згідно з ч.ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 12.01.2023 вирішено розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін.

Дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається, в тому числі з розміру гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими доказами.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вирішуючи вимоги позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 28.09.2022 адвокат Коломоєць І.В. надає ОСОБА_1 правову допомогу в обсязі та на умовах визначених Договором, а ОСОБА_1 зобов`язується оплачувати юридичну допомогу на умовах, визначених Договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем надано Акт приймання-передачі послуг від 10.01.2023, розрахунок судових витрат, квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 10.01.2023 про сплату ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги № 2809/2022 від 28.09.2022, відповідно до якої позивачем було сплачено 5000 грн. за надання правової допомоги.

У розумінні ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Розмір витрат на правову допомогу визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (зі змінами від 06 грудня 2016 р.), відповідно до ст.1 розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена сума гонорару, суд, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 76, 95, 133, 137, 141, 188, 270 ЦПК України, -

У х в а л и в:

Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів - додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Р.В. Мінгазов