Провадження № 2/742/55/23
Єдиний унікальний № 742/1076/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
25 січня 2023 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судових засідань Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: акціонерне товариство оператор газорозподільної системи Чернігівгаз, комунальне підприємство «Ладан-Послуга» Ладанської селищної ради, товариство з обмеженою відповідальністю газопостачальна компанія Нафтогаз України, товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особового рахунку квартири,
установив:
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з уточненим позовомдо ОСОБА_3 та просять встановити порядок користування їх спільною квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та розподілити особові рахунки цієї квартири на два окремих рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, розподіливши при цьому оплату за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника.
Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Іншим співвласником квартири є відповідач у справі. На даний час виник спір про порядок користування квартирою, оскільки між ними склались неприязні відносини, позивачі не проживають у квартирі у зв`язку з надмірним вживанням алкоголю відповідачем, який перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проживанням в квартирі безхатченків, що в свою чергу призводило до порушення громадського спокою та правил добросусідських відносин, в тому числі власників квартир багатоповерхового будинку, а тому просять суд виділити їм, позивачам по справі, користування кімнату площею 17,4 кв.м. з лоджією площею 2,0кв.м., в користування відповідача кімнату площею 11,4 кв.м. та в загальному користуванні залишити кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, передпокій, вбудованої шафи. Також, у зв`язку з нарахуванням заборгованості по комунальним платежам, які відповідач споживає як єдиний користувач, але не сплачує, тому розподілити особові рахунки цієї квартири на два окремих рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, розподіливши при цьому оплату за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника а також стягнути судові витрати по справі.
У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, але представником подано до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просить судове засідання провести без участі сторони позивача а також стягнути витрати надані на правничу допомогу у розмірі 4000,00грн..
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив суд про поважність причини неявки в судове засідання.
Представник третьої особи ТОВ газопостачальна компанія Нафтогаз України в судове засідання не з`явився, проте попередньо надіслав письмові пояснення, де заперечує щодо розділення особового рахунку на два окремих рахунки у зв`язку з тим, що за однією поштовою адресою укладається лише один договір, а якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності кількох осіб, то укладається один договір з одним із співвласників. У разі виникнення непорозуміння між співвласниками об`єкту нерухомого майна вони мають право на відшкодування сплачених ними коштів з житлово-комунальні послуги в судовому порядку, просить розгляд справи здійснювати у їх відсутність.
Представники третіх осіб: акціонерного товариства оператор газорозподільної системи Чернігівгаз, комунального підприємства «Ладан-Послуга» Ладанської селищної ради та ТОВ «Енера Чернігів» в судове засідання не з`явилися.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини пов`язані з користуванням житловим приміщенням, яким на праві спільної часткової власності у рівних частках належить квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 55,0кв.м., згідно копії свідоцтва про право на житло від 18.04.2001 року(а.с.8).
Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , вбачається, що власниками будинку вказані ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.14-15)
Відповідно до повідомлення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області на звернення від 21.12.2021 року вбачається, що працівниками поліції було зареєстровано неодноразові звернення ОСОБА_1 з приводу вчинення протиправних дій з боку колишнього чоловіка ОСОБА_3 (а.с.10).
Відповідно до акту про встановлення факту проживання(не проживання) особи за адресою: АДРЕСА_1 , від 10.01.2022 року №02-13/46 вбачається, щов зазначені квартирі зареєстровані три особи ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але фактично проживає ОСОБА_3 із співмешканкою. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проживають в зазначеній квартирі з 01.07.2021 року по момент винесення акту(а.с.9).
З встановленого вбачається, що між позивачами та відповідачем відсутня згода у питанні користування належною їм на праві спільної часткової власності квартирою, спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 16, 319, 322, 355, 391 ЦК України.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.
У відповідності до ст.ст. 319,322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно ч.1 ст.355 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Відповідно дост.358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації.
Згідно ч.1ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.1995 року (із наступними змінами) слідує, що у квартирі, яка є спільною частковою власністю може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Аналіз даних норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
В пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
З встановлених обставин та положень закону вбачається, що відповідач порушує права позивачів, як власників, які фактично обмежені у можливості користуватися зазначеною квартирою, у зв`язку з цим і на підставі зазначених положень закону позивачі мають право на усунення таких порушень з боку відповідача.
Встановлення порядку користування квартирою жодним чином не впливає на розмір часток сторін у праві власності на квартиру і не обмежує їх право власності.
Суд вважає необхідним встановити порядок користування квартирою відповідно до запропонованого позивачем варіанту. Допоміжні приміщення квартири підлягають залишенню в спільному користуванні.
Вказаний порядок відповідатиме інтересам всіх проживаючих у квартирі, крім того, виявляє право позивачів на визначення порядку користування як власників майна, у зв`язку з чим в цій частині заявлений позов підлягає задоволенню.
В частині розділення особових рахунків цієї квартири на два окремих рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, суд виходить з наступного.
Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.
Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Цивільним законодавством України не встановлено прямої норми, яка б регулювала правовідносини з приводу поділу особового рахунку з оплати житлово-комунальних послуг, отже вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», можливо лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім`я.
Крім того, рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, після набрання ним законної сили, є підставою для звернення до комунального підприємства, який є балансоутримувачем житлового будинку, для вчинення таких дій в межах компетенції останнього.
Таким чином, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити і роз`яснити про необхідність скористатися вищезазначеним порядком, а в разі відмови від розділення рахунків, такі дії можуть бути оскаржені до суду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір по справі.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно розрахунку суми гонорару за надану адвокатом Ткаченко Н.М. правову допомогу позивачам загальна вартість наданих правових послуг становить по 4000 грн. 00 коп. на кожного, проте суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної позивачами у зв`язку з розглядом справи у розмірі по 2500,00 грн. в рахунок кожного та вважає, що саме такі витрати є співрозмірними із складністю даної справи і підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282, 284 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: акціонерне товариство оператор газорозподільної системи Чернігівгаз, комунальне підприємство «Ладан-Послуга» Ладанської селищної ради, товариство з обмеженою відповідальністю газопостачальна компанія Нафтогаз України, товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про встановлення порядку користування квартирою та розподіл особового рахунку квартири задовольнити частково.
Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користування кімнату площею 17,4 кв.м. з лоджією площею 2,0кв.м., в користування відповідача ОСОБА_3 кімнату площею 11,4 кв.м. та в загальному користуванні залишити кухню площею 8,2 кв.м., ванну кімнату площею 2,6кв.м., вбиральню площею 1,0кв.м., коридор площею 8,1 кв.м., передпокій площею 3,8кв.м., вбудованої шафи площею 0,5кв.м..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат: судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00грн., а всього 3492,40грн..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування судових витрат: судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00грн., а всього 3492,40грн..
В задоволенні іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Максим ЦИГАНКО