Справа № 211/3210/22
Провадження № 2-о/211/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Сарат Н.О.,

за участю присяжних: Березняк Л.О., Верхогляд А.Г..,

при секретарі: Зоріній С.М.,

представника заявника адвоката Мачихина Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1 , звернулася до суду з зазначеною заявою, де заінтересованою особою зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить суд з метою отримання державної допомоги на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати батька доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безвісно відсутнім, оскільки з вересня 2018 року з ним втрачено зв`язок, встановити його місцезнаходження неможливо, з часу зникнення його ніхто не бачив.

Представник заявника адвокат Мачихин Ю.М. на задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім наполягав, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 4).

14.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області з завою щодо розшуку свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При перевірці за наявними обліками ОВС ОСОБА_3 , інформації відносно останнього отримано не було. Останній перебуває у розшуку ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, як безвісно зникла особа ( 85719005) ( а.с. 3).

11.01.2022 року ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області оголошено розшук ОСОБА_3 .

Згідно з відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 23).

Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами доведено, що понад одного року в місці постійного проживання ОСОБА_3 немає відомостей про місце його перебування, а тому заяву ОСОБА_1 можливо задовольнити, визнавши ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ст. 45 ЦК України рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою може бути скасовано, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування.

В той же час суд вважає такою, що не підлягає задоволенню, вимогу заявника про встановлення початку безвісної відсутності ОСОБА_3 з 27 квітня 2018 року, оскільки достатніх підстави вважати ОСОБА_3 безвісно відсутнім з 27 квітня 2018 року в суду немає, так як згідно з перевірки за ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно останнього Полком патрульної поліції в місті Кривий ріг УПП в Дніпропетровській області притягнуто до адміністративної відповідальності 20.12.2020 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП за порушення правил дорожнього руху пішоходами та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн.( а.с. 29).

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На переконання суду, заявником не доведено початок безвісної відсутності 27 квітня 2018 року.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд відзначає, що з огляду на мету, для якої заявнику необхідне визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім - правове значення для заявника має сам факт визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім як такого, відомостей щодо місця перебування якого немає в місці його постійного проживання понад один рік, а не конкретний початок його безвісної відсутності.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 293, 308 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , поданої в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безвісно відсутнім.

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати віднести на заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.О. Сарат

Присяжні Л.О. Березняк

А.Г. Верхогляд