ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/699/23 Справа № 426/6510/19 Категорія 81 Суддя у 1-й інстанції - Осіпенко Л.М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі Паромовій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою акціонерного товариства «ОДК-Пермские моторы»

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області 07 вересня 2020 року

у справі за клопотанням акціонерного товариства «ОДК-Пермские моторы» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю від 15 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року АТ «ОДК-Пермские моторы» звернулося до суду з клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року у справі № А50-17139/15 за позовом ВАТ «Пермський моторный завод» до ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» про стягнення заборгованості за контрактом №658/01-0523-12 від 16 травня 2012 року.

На адресу боржника було відправлено повідомлення про розгляд відповідної справи, зокрема і Господарським судом Луганської області, проте заборгованість останнім не була сплачена.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області 07 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання АТ «ОДК-Пермские моторы» про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року у справі № А50-17139/15 за позовом ВАТ «Пермський моторный завод» до ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» про стягнення заборгованості за контрактом №658/01-0523-12 від 16 травня 2012 року у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) євро та 18 129,60 рублів витрат зі сплати судового збору.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав для задоволення клопотання АТ «ОДК-Пермские моторы» про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення арбітражного суду, прийнятого на території іноземної держави, оскільки таке клопотання подано з пропуском строку, встановленого положеннями ст. 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою ВР N 2889-XII (2889-12) від 19 грудня 1992 року та ст.468 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду, АТ «ОДК-Пермские моторы» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно з`ясовані обставини справи, а зроблені висновки щодо спливу трирічного строку звернення з даною заявою не відповідають дійсності, оскільки судом не взято до уваги, що АТ «ОДК-Пермские моторы» зверталося з відповідним клопотанням від 17 січня 2019 року № 643-16 до Господарського суду Луганскої області, проте ухвалою суду від 08 лютого 2019 року було відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що подане клопотання не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Вказує, що зазначені обставини справи свідчать про дотримання ними трирічного строку звернення з відповідним клопотанням.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Висновки суду відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що на підставі рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року у справі № А50-17139/15 стягнуто з ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» на користь ВАТ «Пермський моторный завод» заборгованість за контрактом №658/01-0523-12 від 16 травня 2012 року у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) євро та 18 129,60 рублів витрат зі сплати судового збору.

Вказане судове рішення набрало законної сили 18 січня 2016 року (а.с. 15-16) та 09 лютого 2016 року видано виконавчий лист серії ФС №004298717 (а.с. 32).

Як вбачається з виконавчого листа, вищезазначене судове рішення на території Російської Федерації не виконувалося (а.с.32-35).

Відповідно до підтвердження про вручення документа відповідач ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» був належним чином і своєчасно повідомлений про час і місце розгляду вказаної справи та йому було вручено копію позовної заяви та ухвали Арбітражного суду Пермського краю від 05 серпня 2015 року у справі №А50-17139/2015 про прийняття позовної заяви до провадження, підготовки справи до судового розгляду та призначення попереднього судового засідання (а.с.8).

З метою визнання та примусового виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року, АТ «ОДК-Пермские моторы» звернулося з відповідним клопотанням до Господарського суду Луганської області 31 січня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження за клопотанням АТ «ОДК-Пермские моторы» про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року, та роз яснено, що розгляд вказаного клопотання віднесено до юрисдикції Сватівського районного суду Луганської області.

12 червня 2019 року АТ «ОДК-Пермские моторы» звернулося до Сватівського районного суду Луганської області з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 8 ст.19 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про визнання та надання дозволу на виконання рішень іноземного суду.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні, врегульовані у розділі ІХ Цивільно-процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст.463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно з ч.2 ст. 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою Верховної Ради N 2889-XII (2889-12) від 19 грудня 1992 року, а також Російською Федерацією, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, врегульовано питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб`єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними. Статтею 7 вказаної Угоди передбачено, що Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав.

Згідно до ст.9 вказаної вище Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де запитується виконання рішення, докази того, що:

а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі;

б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі;

в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом;

г) інша Сторона не була повідомлена про процес;

д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

Розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання (ч.6 ст. 467 ЦПК).

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду передбачені положеннями статті 468 ЦПК України.

Зокрема, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи, що рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації у справі № А50-17139/15 за позовом ВАТ «Пермський моторный завод» до ДП «Луганський авіаційний ремонтний завод» про стягнення заборгованості за контрактом, набрало законної сили 18 січня 2016 року, а клопотання про його визнання та примусове виконання на території України подано до суду 31 січня 2019 року, тобто за межами трирічного строку, визначеного положеннями статті 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованою Постановою Верховної Ради N 2889-XII (2889-12) від 19 грудня 1992 року, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, та статтей 463 та 468 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, обґрунтовано виходив із того, що відсутні підстави для задоволення клопотання, оскільки заявником не надано достатніх і об`єктивних доказів, що свідчать про дотримання останнім строку звернення до суду.

Доводи АТ «ОДК-Пермские моторы», наведені в обґрунтування апеляційної скарги, спростовуються вищенаведеним і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів.

Колегія суддів наголошує, що 5 лютого 2023 року набрав чинності Закон України "Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 12 січня 2023 року N 2855-IX, яким передбачено вихід України з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої 20 березня 1992 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради від 19 грудня1992 N 2889-XII.

Отже, з урахуванням того, що з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Пермського краю Російської Федерації від 15 грудня 2015 року у справі № А50-17139/15 про стягнення заборгованості за контрактом №658/01-0523-12 від 16 травня 2012 року у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) євро та 18 129,60 рублів витрат зі сплати судового збору, АТ «ОДК-Пермские моторы» звернулося на підставі вишевказаної Угоди, з якої Україна вийшла на підставі Закону N 2855-IX на час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, це є також підставою для застосування положення ст. 468 ЦПК України та відмови у задоволенні цього клопотання.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ОДК-Пермские моторы» - залишити без задоволення.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області 07 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова