Справа №551/2450/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2023 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

розглянувши у відркитому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Страхова компанія « Країна » про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

29 грудня 2022 року на адресу суду від адвоката Синюка С.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшов позов про стягнення з АТ « СК « Країна » на користь останньої 39 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 4 875 грн. 96 коп. штрафу та 8 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування поданого позову, позивач послався на те, що 17 серпня 2021 року мала місце дорожньо - транспортна пригода, де водій автомобіля марки « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який внаслідок отриманий тілесних ушкоджень помер у реанімаційному відділенні КП « Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського ПОР ».

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент вчинення ДТП була застрахована у АТ « СК « Країна » за полісом № АР/5790778.

11 липня 2022 року позивач через свого представника звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, в результаті чого на розрахунковий рахунок позивача було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 39 000 грн. 00 коп., яка складає 50 % відшкодування моральної шкоди відповідно до встановленого ліміту.

З таким рішенням відповідача позивач частково не погоджується, оскільки вважає, що прийняте ним рішення про часткове здійснення відповідного старшого відшкодування суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки гарантовано потерпілому виплату відповідного розміру відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потерпілого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено.

Зважаючи на те, що такі обставини відсутні, позивач просив стягнути з відповідача 39 000 грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, 4 875 грн. 96 коп. штрафних санкцій та 8 000 грн. витрат на правову допомогу.

14 лютого 2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовується тим, що 14 серпня 2021 між АТ СК « Країна » та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АP/5790778. Забезпеченим, згідно із Полісом, є транспортний засіб марки « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 .

20 червня 2022 року за вх. № 7018/22 АТ « СК « Країна » від страхувальника отримало повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, відповідно до якого 16 червня 2022 року в м. Полтава мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля марки « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_3 , внаслідок якої останній був доставлений до КП « Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського ПОР », де помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 липня 2022 року за вх. № 7887 АТ « СК « Країна » отримало заяву на виплату страхового відшкодування від ОСОБА_4 ( представника матері загиблого ОСОБА_1 згідно довіреності ), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 .

За результатами розгляду наданих документів на розрахунковий рахунок позивача було перераховано 39 000 грн. 00 коп., який визначений з урахуванням положень п. 27. 3 ст. 27 Закону України « Про обов`язкове старування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ».

Зважаючи на те, що у даній дорожньо - транспортній пригоді за заподіяння неподільної шкоди, взаємопов`язаними сукупними діями відповідальними є декілька осіб - ОСОБА_2 , як особа, яка здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, в діях якого відстуній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та ОСОБА_3 , чия груба необережність сприяла виникненню шкоди, розмір стархового відшкодування / регламентної виплати / за кожно з таких осіб визначається, шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

З огляду на вказане, АТ « СК « Країна » було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 в розмірі 39 000 грн. 00 коп. ( ? загального розміру стархового відшкодування моральної шкоди з урахуванням п. 26.3 ст. 36 Закону України « Про обов`язкове старування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ) та виплачено останній 27 жовтня 2022 року / а. с. 29 - 35 /.

28 лютого 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Синюка С.Л. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній просив не брати до уваги відзив відповідача у звязку з безпідставністю, викладених у ній, мотивів та повністю задовольнити позовні вимоги.

При цьому, вважає відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі необґрунтованою, оскільки Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» гарантовано потерпілому виплату відповідного розміру відшкодування за шкоду, заподіяну його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, який він має право отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, незалежно від вини потерпілого, якщо не встановлено, що шкода завдана внаслідок його умислу або непереборної сили, чого за обставин цієї справи не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000344 від 17 червня 2022 року, 16 червня 2022 року, близько 20 год. 47 хв. по вул. Європейській у м. Полтава сталася дорожньо - транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись по вул. Європейській з боку вул. Героїв Чорнобильців у напрямку вул. Шевченка, неподалік будинку № 36 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав проїздну частину вул. Європейської справа наліво в напрямку руху автомобіля поза межами пішохідного переходу. У результаті дорожньо - транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження. У тяжкомі стані госпіталізований до реанімаційного відділення КП « Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфасовського ПОР ». 17 червня 2022 року, близько 08 год. 50 хв. пішохід ОСОБА_3 помер / а. с. 10, 38 /.

Як вбачається із полісу № АP/5790778, який станом на 16 червня 2022 року був діючий, транспортний засіб марки « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований у АТ « СК « Країна ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Шишацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції / м. Суми /, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24 червня 2022 року складено відповідний актовий запис за № 159 / а. с. 11 /.

За даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 від 17 липня 1982 року, виданого Шишацьким районним відділом ЗАГСу Полтавської області, його батьками значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_1 / а. с. 13 /.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 22 березня 2021 року складено відповідний актовий запис № 77 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 / а. с. 13, зворот /.

Відповідно до інформаційної довідки про склад сім`ї потерпілого на момент ДТП його родичами першого ступеня споріднення є мати ОСОБА_1 / а. с. 8 /.

Відповідно до Довіреності від 01 липня 2022 року, посвідченої приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. та зареєстрованої в реєстрі за № 384, ОСОБА_1 уповноважила представляти свої інтереси ОСОБА_4 / а. с. 7 /.

11 липня 2022 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до АТ « СК « Країна » з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду, яка сталася 16 червня 2022 року / а. с. 6 /.

За даними відповіду від НПУ, в діях ОСОБА_2 вбачається невідповідність п. 12. 1 Правил дорожнього руху України, а в діях пішохода ОСОБА_3 , - п. 4. 7 Правил дорожнього руху України / а. с. 43 /.

Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП у Полтавській області про закриття кримінального провадження від 26 вересня 2022 року, водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 , шляхом екстреного гальмування та в діях водія ОСОБА_2 відстуній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Доказів, що постанова органу досудового слідства оскаржена і скасована матеріали справи не містить.

Навпаки, сторонами визнається, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.

Тому, суд приймає до уваги цей процесуальний документ як доказ в частині обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлених органом досудового слідства.

Згідно страхового акту № 08/68823/Ж/3.2.29 від 27 жовтня 2022 року, складеного АТ « СК « Країна », вбачається, що згідно полісу 08/АР/5790778 від 14 серпня 2021 року, забезпечений транспортний засіб марки « Nissan Leaf », державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований з 14 серпня 2021 року по 13 серпня 2022 року. Дата настання страхового випадку 16 червня 2022 року, особою за настання страхового випадку є ОСОБА_3 . Сума страхового відшкодування зменшена до 39 000 грн. 00 коп. / а. с. 44 /., яка 27 жовтня 2022 року виплачена ОСОБА_1 / а. с. 45 /.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України « Про страхування», Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В силу ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи,визначеної договором.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі і у випадку настання смерті, та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно із статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу,внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою.

За правилами ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Положеннями статті 27 (27.1 - 27.5) Закону врегульовано відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого.

Так, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

За змістом пункту 36.3 статті 36 вказаного Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Частина 2 ст. 1193 ЦК України застосовується у випадках, коли шкода стала наслідком дій чи бездіяльності потерпілого, яким притаманна ознака грубої необережності. Зокрема, ч. 2 ст. 1193 ЦК застосовується при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки (ст. 1187 ЦК). При визначенні розміру зменшення відшкодування враховується ступінь вини потерпілого, який припустився грубої необережності. Якщо особа, яка завдала шкоди, також є винною у завданні шкоди, враховується ступінь вини цієї особи.

Формулювання ч. 2 ст. 1193 тлумачиться так, що поняття грубої необережності не охоплює собою просту необачність, а виявляється, зокрема, в нетверезому стані, нехтуванні правилами безпеки руху тощо.

Цивільне законодавство розрізняє грубу та просту необережність. У випадку недотримання високих вимог, які пред"являються до особи, що здійснює за даних умов певний вид діяльності, допускається проста необережність.

У тих випадках, коли нехтуються мінімальні вимоги уважності та обережності, які є загальнозрозумілими і загальновідомими, слід розуміти як грубу необережність.

Стаття 1193 ЦК України передбачає два випадки, за яких може мати місце груба необережність потерпілого: а) наявність грубої необережності потерпілого з одночасною відсутністю вини особи, яка завдала шкоди, у разі настання відповідальності незалежно від вини; б) має місце як груба необережність потерпілого, так і вина особи, яка завдала шкоди.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

У ч. 3 ст. 1193 ЦК України зазначені обставини, коли вина потерпілого не враховується. Тобто мова йде про відшкодування: а) додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 ЦК; б) завданої смертю годувальника; в) у разі відшкодування витрат на поховання.

Таким чином, суд вважає доведеним, що між настанням дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками та необережними діями ОСОБА_3 існував причинно-наслідковий зв`язок, а необережність останнього слід вважати грубою, так як він нехтував елементарними правилами дорожньої безпеки, та приходить до висновку, що страховиком правильно застосовані положення ч. 2 ст. 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування щодо моральної шкоди.

З огляду на вказані обставини, суд не знаходить підстав для стягнення штрафних санкцій.

З урахуванням наведеного, рішення відповідача про часткове відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ґрунтується на нормах Закону, а тому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення її прав та позов задоволенню не підлягають.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258,259,263,273,354,355ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Страхова компанія « Країна » про стягнення страхового відшкодування, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: