Справа № 201/9441/22
Провадження № 2/201/785/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючої - судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дитини (позов підписано представником позивачки адвокатом Варган А.О.-а.с.№2-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.11.2022р. відкрито провадження, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№33).

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки адвокат Варган А.О. (діє на підставі ордера серія АЕ № 1160378 від 26.10.2022р. - а.с.№29) посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2011р. стягнуті аліменти з відповідача на користь позивачки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2013р. відповідача звільнено від сплати аліментів з серпня 2011р. по 31 серпня 2013р. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на примусовому виконанні в Індустріальному ВДВС у м. Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) та станом на 30.09.2022р. відповідач має заборгованість по аліментам, розмір якої становить 194 196грн. 63коп. Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов`язання щодо сплати аліментів, представник позивачки просила стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період 01.04.2016р. по 30.09.2022р. у розмірі 59 106грн. 46коп.

Відповідач в порядку ст. 178 ЦПК України 20.01.2023р. подав відзив на позов, по тексту якого зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти, проте, позивачка робить це неможливим. Відповідач звертався до позивачки з проханням надати номер її карти для перерахування аліментів, але позивачка відмовила в цьому і заблокувала номер телефона відповідача. Позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні позову, зобов`язавши позивачку надати номер картки для перерахування аліментів (а.с.№43).

01.02.2023р. до суду в порядку ст. 179 ЦПК України надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачки зазначила, що відповідачу відомі реквізити картки позивачки. Засобами зв`язку 23.01.2023р. позивачка направила відповідачу повідомлення та просила сплатити заборгованість, надавши копію довідки державного виконавця. Відповідач зазначаючи, що сплатить заборгованість, не вчинив жодних дій (а.с.№44-46).

08.02.2023р. на електронну пошту суду надійшов лист, в якому відповідач просив направити всі документи по справі на електронну пошту свого адвоката (а.с.№55).

10.02.2023р. судом були надіслані документи по справі на електронну адресу адвоката відповідача та 16.02.2023р. відповідачем подано додатковий відзив на позов, в якому він вже частково визнав позовні вимоги, а саме в сумі 15 303грн. 28коп., у зв`язку з невірним нарахуванням аліментів в період його офіційного працевлаштування та відрахуванням аліментів цим підприємством за відповідною постановою державного виконавця та неврахуванням проведених ним особисто виплат аліментів (а.с.№58).

20.02.2023р. представником позивачки подана заява, в якій вона звернула увагу, що відзив від 16.02.2023р. поданий з пропуском строку, а тому просила його не враховувати та позовні вимоги задовольнити. Також представник ОСОБА_4 звернула увагу, що довідка, надана відповідачем суперечить інформації, яка зазначена в довідці державного виконавця станом на 30.09.2022р. (а.с.№ 89-90).

Відповідач не скористався правом надати заперечення на відповідь на відзив.

Суд, ознайомившись із відзивами відповідача, що надійшли до суду 20.01.2023р. та 16.02.2023р. та заявою адвоката Варган А.О., щодо неприйняття відзиву від 16.02.2023р., з метою сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України), в тому числі в реалізації права відповідача на подачу відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень, вважає необхідним подовжити відповідачу строк на подачу відзиву до 16.02.2023р., оскільки цей строк встановлений судом та згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України може бути подовжений за ініціативою суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку змісту заперечень проти позовних вимог у сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019р. у справі № 333/6020/16-ц викладений правовий висновок і новий порядок нарахування пені та зазначено, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

У своїй постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що при розгляді спорів про стягнення пені суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1020 від 11.08.2009р. (а.с.№17).

Позивачка після реєстрації 27.01.2018р. шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.№18).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2011р. у цивільній справі № 2-9285/11 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, з індексацією відповідно до законодавства, починаючи з 25.08.2011р. і до досягнення донькою повноліття (а.с.№1-20).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2013р. у цивільній справі № 201/12961/16-ц ОСОБА_2 було звільнено від сплати заборгованості по аліментам за період з серпня 2011р. по 31.08.2013р. (а.с.№21-24).

За інформацією АСВП, на примусовому виконанні в Індустріальному ВДВС у місті Дніпрі ПСМУ МЮ (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 51486349 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів (а.с.№25, 50).

Позивачкою надана довідка розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1744 від 21.10.2003р. про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 в розмірі частини на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що з 30.04.2016р. і по 30.09.2022р. заборгованість відповідача становить 194 196грн. 63коп. (а.с.№26-27).

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надана довідка ПП «Юридичне бюро А», з якої вбачається, що з 03.05.2012р. по 30.08.2019р. він працював водієм на підприємстві та на підставі постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ Загубиноги А.І. від 12.09.2013р. у нього із заробітної плати проводилися відрахування за виконавчим листом № 2-9285/11 від 24.02.2012р. в загальному розмірі 25 607грн. 40коп. (а.с.№59-61).

Крім того, відповідачем надані платіжні інструкції про перерахування ОСОБА_1 грошових коштів в загальному розмірі на 64 200грн. (а.с.№62-84).

Оскільки представник позивачки, будучи незгодною з наданими відповідачем доказами на підтвердження сплати аліментів, не подала клопотання щодо проведення державним виконавцем перерахунку заборгованості з урахування наданих відповідачем квитанцій, а також не надала виписки з Приват24 щодо руху коштів, з яких би вбачалось, що вона не отримувала від відповідача кошти в рахунок аліментів, суд вважає необхідним з метою повного та всебічного розгляду справи провести зарахування в рахунок заборгованості по аліментам, сплачені відповідачем кошти, згідно наданих квитанцій.

При цьому судом враховано, що платником в усіх квитанціях вказаний ОСОБА_2 , отримувачем - ОСОБА_1 , а в графі «призначення платежу» зазначено «аліменти».

Також судом враховано, що довідка розрахунок про розмір заборгованості складена державним виконавцем виходячи із показників середньомісячної заробітної плати з розрахунку на одного штатного працівника по м. Дніпру, в той час як відповідач з 01.04.2016р. 30.08.2019р. працював, отримував дохід, з якого відраховувалися аліменти в розмірі частини але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того, в довідці зазначено, що розмір заборгованості може бути змінений у разі надання однією із сторін підтверджуючих матеріалів про сплату або надання довідки про доходи (а.с.№27), а тому, провівши перевірку нарахованого державним виконавцем розміру аліментів та сплачених відповідачем коштів (з урахуванням його працевлаштування в період з 01.04.2016р. по 30.08.2019р. та відсутності клопотання представника позивачки про проведення такого перерахунку державним виконавцем), суд при визначені остаточного розміру заборгованості та розміру пені, яку слід стягнути, приймає розрахунок проведений саме відповідачем, з якого вбачається, що після врахування сплачених сум аліментів розмір заборгованості зменшився та відповідно зменшилася сума неустойки (пені), розмір якої становить 15 303грн. 28коп. (а.с.№85-87).

Отже, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та стягнути з відповідача на користь позивачки суму неустойки (пеню) у розмірі 15 303грн. 28коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України, приймаючи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а також ті обставини, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним розподіли їх наступним чином.

За ставками судового збору на 2022р. з урахуванням визначеної позивачкою ціни позову 59 106грн. 46коп., розмір судового збору за подачу даної позовної заяви становив 992грн. 40коп.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 256грн. 94коп. (15 303грн. 28коп. х 992 грн. 40коп. : 59 106грн. 46коп. = 256грн. 94коп.), а решту коштів судового збору у розмірі 735грн.46коп. (992грн. 40коп.- 256грн. 94коп. = 735грн. 46коп.) слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивачка при подачі позову мала пільги щодо сплати судового збору за даною категорією справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 196 СК України, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019р. у справі № 333/6020/16-ц, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 15 303грн. 28коп.(п`ятнадцять тисяч триста три грн. 28коп.).

В задоволенні іншої частини частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 256грн. 94коп. (двісті п`ятдесят шість грн. 94коп.)

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.