Справа № 161/7721/22
Провадження № 2/161/81/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

10 січня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року №577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку. Відповідачі, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло» у вказану квартиру. Свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували, а тому станом на 01 травня 2022 року за їхнім особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 19 456,80 гривень.

З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ДКП «Луцьктепло» суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 19 456,80 гривень та судові витрати в справі.

Ухвалою судді від 06 липня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

10 січня 2023 року до суду надійшла заява представника ДКП «Луцьктепло» про закриття провадження у справі. Вказаною заявою представник позивача повідомляє, що відповідач ОСОБА_1 13 грудня 2022 року повністю сплатила наявну в неї заборгованість по теплопостачанню. А тому, позивач просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та здійснити розподіл судових витрат, а саме: стягнути з відповідачів в користь ДКП «Луцьктепло» судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

Представник позивача ДКП «Луцьктепло» в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду копію квитанції про сплату боргу за теплопостачання та постачання гарячої води.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року в справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зроблено висновок, що: «відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Окрім того, у відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення заяви позивача в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ДКП «Луцьктепло» судового збору.

Аналіз ст. 142 ЦПК України, яка врегульовує питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, дає підстави для висновку, що у тому випадку, коли відповідач задовольнив вимоги позивача після пред`явлення позову суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача лише в разі відмови позивача від позову. У своєму клопотанні про закриття провадження у справі позивач просить закрити провадження саме у зв`язку з відсутністю предмета спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України), а не у зв`язку з відмовою від позову (п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За відсутності відповідного клопотання позивача суд не вбачає підстав для вирішення питання про повернення судового збору з державного бюджету.

На підставі наведеного та керуючись ст. 255, 256 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повна ухвала суду складена 11 січня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь