Справа № 523/8532/21
Провадження №2/523/1278/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"25" січня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась з позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту. В обґрунтування заявлених позовних вимоги позивач посилається на наступні обставини. Так 05.04.2021 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 02.04.2021 року № 01-18/412-09-04 повідомив, що за результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , використовується під розміщення будівлі магазину площею 28 кв.м. та одноповерхової споруди (навісу) орієнтовною площею 42 кв.м. з порушенням ст.ст. 125 - 126 ЗК України.

Також зазначено, що у Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація стосовно передачі у власність або користування земельної ділянки за вищевказаною адресою.

15.04.2021 року Відділ у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом від 01.04.2021 року № 326/112-21 повідомив, що згідно з Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів та договорів оренди станом на; 31.12.2012 року у Відділі наявна інформація щодо реєстрації права користування за ГО «Одеська водно-моторна пристань» - договір на право тимчасового користування землею від 25.01.2000 року № 241. Земельна ділянка площею 2,7604 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка надана в оренду на 10 років для експлуатації і обслуговування причалу № 195.

Отже дані обставини свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та навісу за вказаною адресою не надавалась.

Одеська міська рада змушена звернутись за захистом своїх прав як власник земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси, оскільки порушується право власності на земельну ділянку у зв`язку з самочинним будівництвом об`єкту (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») орієнтовною площею 21 кв.м та навісу орієнтовною площею 42 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, позивач просить:

1. Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого магазину площею 21,0 кв.м. та навісу площею 42 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26597691) сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: , р/р UA0034995 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

В процесі розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи неодноразово повідомлялась за місцем реєстрації, однак судові повістки не отримує, оскільки відсутня за місцем реєстрації, що підтверджується зворотними поштовим повідомленнями.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 05.04.2021 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 02.04.2021 року № 01-18/412-09-04 повідомив, що за результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , використовується під розміщення будівлі магазину площею 28 кв.м. та одноповерхової споруди (навісу) орієнтовною площею 42 кв.м. з порушенням ст.ст. 125 - 126 ЗК України.

Також зазначено, що у Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація стосовно передачі у власність або користування земельної ділянки за вищевказаною адресою.

15.04.2021 року Відділ у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом від 01.04.2021 року № 326/112-21 повідомив, що згідно з Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, других примірників державних актів та договорів оренди станом на; 31.12.2012 року у Відділі наявна інформація щодо реєстрації права користування за ГО «Одеська водно-моторна пристань» - договір на право тимчасового користування землею від 25.01.2000 року № 241. Земельна ділянка площею 2,7604 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка надана в оренду на 10 років для експлуатації і обслуговування причалу № 195.

Отже дані обставини свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та навісу за вказаною адресою не надавалась.

Окрім того, судом не встановлено будь-яких документів, які посвідчують право власності за відповідачкою на будівлю магазину площею 28 кв.м. та одноповерхової споруди (навісу) за адресою: АДРЕСА_1 , використовується під розміщення

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства тощо.

Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

З аналізу положень наведених норм законодавства вбачається, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Стосовно знесення самочинно збудованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2020 року у справі № 1940/1655/18 зазначив, що вчинення позивачем дій щодо відведення йому земельної ділянки в оренду та навіть рішення суду у іншій справі, яким відповідного суб`єкта владних повноважень зобов`язано розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не породжує у позивача права на її використання до прийняття відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування рішення про надання зазначеної земельної ділянки у користування (оренду) та подальше її оформлення у встановленому порядку.

Верховний Суд також вказав, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на неї або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самовільним заняттям земельної ділянки.

В судовому засіданні встановлено, що Одеською міською радою рішення про надання відповідачу чи/або іншим особам у власність або у користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва не приймалось, має місце самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради листом від 23.02.2021 року № 01-8/59вх повідомило, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

07.04.2021 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради листом від 02.04.2021 року № 1027-02/118 повідомило, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності за адресою: АДРЕСА_1 в комунальному підприємстві не зареєстровано. Також Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради надало копію технічного паспорту від 02.04.2014 року на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 (відповідач по справі). Відповідно до вказаного технічного паспорту вся будівля загальною площею 21,0 кв.м. за вказаною адресою є самочинно збудована, про що у технічному паспорті зроблено відповідний запис.

Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 19.03.2021 року № 01-11/875 повідомив, що містобудівні умови та обмеження на об`єкт містобудування. »за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Із наведеного вбачається, що самочинно збудований об`єкт складається із будівлі площею 21,0 кв.м. та навісу площею 42 кв.м. Тобто, загальна площа об`єкта, що підлягає знесенню, становить 63 кв.м.

Відповідно до положень абз. 2 ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про здійснення самочинного будівництва без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та на земельній ділянці яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси за адресою: АДРЕСА_1 , що не була відведена для цієї мети.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майноз цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15).

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Пункт 5 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Відповідно правової позиції Верховного Суду України, висловлену у постанові по справі № 6-130цс13, відповідно до якої у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-180цс14 об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: 1) земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; 2) відсутній належним чином затверджений проект; 3) під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Таким чином, самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 унеможливлює здійснення територіальною громадою м. Одеси прав власника щодо ділянки землі, яка знаходиться під забудовою, що, в свою чергу, є підставою для звільнення земельної ділянки шляхом знесення такого об`єкту.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту задовольнити.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого магазину площею 21,0 кв.м. та навісу площею 42 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 26597691) сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: , р/р UA0034995 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

Складено та підписано 03.02.2023