Справа № 638/9807/21
УХВАЛА
"24" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Обласного слідчого управління про відшкодування моральної шкоди, -
02.07.2021р. ухвалою судді Дзержинського районного суду Подус Г.С. цивільна справа за вказаною вище позовною заявою передана за підсудністю до Київського районного суду на підставі п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
20.08.2021р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовна заява залишена без руху.
11.10.2021р. на усунення недоліків, ОСОБА_1 подана відповідна заява.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2021р. позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута позивачу.
26.04.2022 постановою Полтавського апеляційного суду апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена. Ухвала Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2022р. скасована, матеріали справи повернуті до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження по справі.
27.10.2022р. справа за позовом ОСОБА_1 до Обласного слідчого управління про відшкодування моральної шкоди повернулась до Київського районного суду м. Харкова.
01.11.2022 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження.
У підготовчому судовому засіданні позивач просив призначити справу до судового розгляду.
Відповідач, відомості про якого відсутні у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань до суду не викликався.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Для забезпечення правильного і швидкого вирішення спору суд з урахуванням конкретних її обставин повинен чітко вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі як співпозивачі або співвідповідачі, треті особи.
Неправильне визначення фактів, які необхідно встановити для правильного вирішення спору, приводить до того, що не всі особи, прав яких безпосередньо стосуються вирішення спору, притягуються до участі у справі, що у свою чергу приводить до ухвалення незаконних судових рішень.
Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Приписами ч. 1 ст. 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Частиною ч. 2 ст. 51 ЦПК України визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 3 ст. 51 ЦПК України).
За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивачів та відповідачів) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) осіб, які вважають, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, що до цього причетні.
Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).
Між тим, з урахуванням принципу диспозитивності, та згідно вимог ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою, за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право визначення особи відповідача покладено на позивача, а тому суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача.
При цьому, пунктом 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.
За даними Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач, вказаний ОСОБА_1 у позовній заяві не значиться.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відкладення підготовчого засідання для надання позивачу можливості реалізації права визначення відповідача.
Керуючись ст. ст. 53, 197, 260 ЦПК України, суд,-
Надати позивачу можливість реалізації права визначення відповідача.
Відкласти підготовче засідання на 25 квітня 2023р. на 09.30
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суддя -