Справа № 134/225/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 березня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Азарян М.В.

представника позивачки - адвоката Глушкової Т.І.

представника відповідача - адвоката Панасюка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права на спадщину за законом,

встановив:

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа - 44,9 кв. м, загальна площа - 98,9 кв.м, до складу якого входять: житловий будинок - «А», погріб - «А/п», прибудова нежитлова - «а», ганок - «а1», господарська будівля з гаражем - «Б», погріб - «Б/п», огорожа - «1-6».

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок був побудований спадкодавцем у 1991 році на земельній ділянці, наданій йому на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, зареєстрованого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори 24 грудня 1991 року за р.№ 2683.

Позивачка вказує, що у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , є його єдиною спадкоємицею першої черги за законом та оформила свої спадкові права на частину спадкового майна. Однак, оформити спадкові права на вищезазначене будинковолодіння вона не в змозі через те, що за життя ОСОБА_2 не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на нього, в зв`язку з чим нотаріус відмовила їй в оформлені спадщини на вказаний житловий будинок.

09 лютого 2023 року ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження у справі, вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Глушкова Т.І. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Панасюк В.Б. вказав, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Крижопіль Вінницької області помер ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 на час відкриття спадщини перебувала із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, була зареєстрована та проживала разом із ним по АДРЕСА_2 .

27 квітня 2017 року за заявою ОСОБА_1 . Крижопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 86/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

16 листопада 2021 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Деревянчук А.В. на ім`я ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1183, на належну ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1770 га, кадастровий номер :03:001:0901, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № б/н, виданого Крижопільською селищною радою 22.06.2006 на підставі рішення 7-ої сесії 4-го скликання Крижопільської селищної ради від 12.06.2003 року.

Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 19 вересня 2016 року, копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 24 травня 1970 року, паспортними даними позивачки, а також матеріалами спадкової справи № 86/2017, заведеної 27 квітня 2017 року Крижопільською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Отже, єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила спадкові права на частину спадкового майна.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

Так, на підставі рішення виконкому Крижопільської селищної ради народних депутатів від 01 жовтня 1991 року № 8 ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на чотири кімнати, житловою площею 65,00 кв.м і господарчих будівель для власного підсобного господарства площею 90,00 кв.м в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,12 га. Дана земельна ділянка виділена ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 01 жовтня 1991 року, зареєстрованого державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори 24 грудня 1991 року за р.№ 2683.

24 грудня 1991 року за № 332 було зареєстровано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на будівництво індивідуального будинку.

Однак, за життя ОСОБА_2 рішення про прийняття спірного житлового будинку в експлуатацію не приймалось, правовстановлюючий документ на його ім`я не видавався й відповідно право власності на вказаний будинок у встановленому на той час порядку не реєструвалось.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

14 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Крижопільської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, завідуюча Крижопільською державною нотаріальною конторою Деревянчук А.В. повідомила ОСОБА_1 про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та відсутність реєстрації права власності на нього за померлим (повідомлення від 14.12.2022 № 149/01-16).

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення позивачки ОСОБА_1 КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 07 листопада 2022 року за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво житлового будинку «А» (загальна площа 98,9 кв. м, житлова площа 44,9 кв. м), погребу - «А/п», прибудови нежитлової - «а», господарської будівлі з гаражем - «Б», погребу - «Б/п» здійснено у 1991 році, ганку «а1» - у 1992 році.

Тобто, спірний житловий будинок побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув за життя право власності на вказане домоволодіння, яке переходить у порядку спадкування до його єдиного спадкоємця - дружини ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У відповідності п. 24 зазначеної постанови такі заяви подаються до спадкоємців, що прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від їх прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що мотивовано нотаріусом відсутністю документа про право власності на дане нерухоме майно, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_2 не отримував правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок та у встановленому законом порядку не проводив його державну реєстрацію.

Отже, позивачкою обрано належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах.

Оскільки спірне нерухоме майно набуто спадкодавцем у законний спосіб і належало йому за життя на праві власності, тому воно увійшло до складу спадщини після його смерті.

Враховуючи викладене, за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так як відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа - 44,9 кв. м, загальна площа - 98,9 кв.м, до складу якого входять: житловий будинок - «А», погріб - «А/п», прибудова нежитлова - «а», ганок - «а1», господарська будівля з гаражем - «Б», погріб - «Б/п», огорожа - «1-6».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, місце знаходження: вул. Героїв України, 59 смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення складено 24 березня 2023 року.

Суддя: