Справа № 359/4656/22
Провадження № 2-п/359/8/2023
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: філія «135 Домобудівельний комбінат» Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення за боргова-ності за житлово-комунальні послуг, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, якою просить: поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року; скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: філія «135 Домобудівельний комбінат» Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуг, а справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заяву обґрунтовано тим, що 17 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалив заочне рішення у справі № 359/4656/22, відповідно до якого позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: філія «135 Домобудівельний комбінат» Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуг задоволено в повному обсязі. Вказане рішення відповідач не отримував, про його існування дізнався з ЄДРСР. Відповідач зазначає, що вказане рішення має бути скасоване у зв`язку з тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, тому не мав можливості надати пояснення. Відповідач зазначає, що за вказаній в позові адресою, а саме : АДРЕСА_1 , тривалий час не проживає, а також право власності на вказану квартиру на сьогодні оспорюється його колишньою дружиною ОСОБА_2 в Бориспільському міськрайонному суді. З початку бойових дій та введенням військового стану в України ОСОБА_2 разом з дітьми виїхала за межі України. Тому ніхто не міг отримати судову повістку за вказаною адресою для передачі відповідачу.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість від представника позивача надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просив залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань до суду не направили.

Суд, дослідивши подану заяву, заперечення представника позивача та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 липня 2022 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (далі по тексту ДП МОУ «Укрвійськбуд») звернулося до Бориспіль-ського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 24 007,17 грн., а також судові витрати (а.с. 1-5).

17 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухвалив заочне рішення у справі № 359/4656/22, відповідно до якого позов задоволено, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 24 007 гривень 17 копійок, сплачений судовий збір в розмірі 2481 гривня 00 копійок (а.с. 52-55).

Вказане заочне рішення сторонам направлялося засобами поштового зв`язку Укрпошта, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованих листів (а.с. 57, 58).

Відповідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заявником не пропущено строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки заяву подану в передбачений законом строк.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про відкриття провадження у справі за адресою реєстрації : АДРЕСА_1 . Проте, конверт повернувся на адресу суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 40).

Крім того, ухвала про відкриття провадження у вказаній справі була відправлена до ЄДРСР і з якою можна було ознайомитися і отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

В подальшому, відповідач повідомлявся про судові засідання також поштою за адресою реєстрації (а.с. 49).

Доказів того, що відповідач тривалий час не проживає за адресою реєстрації суду не надано.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дати, час і місце судових засідань у даній справі та не був позбавлений можливості реалізувати передбачені у ЦПК України процесуальні права особисто чи шляхом залучення представника.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.258-261, 284-289, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: філія «135 Домобудівельний комбінат» Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про стягнення за боргова-ності за житлово-комунальні послуг залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленим ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення.

Ухвала суду є остаточною та, згідно ст. 353 ЦПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 15 березня 2023 року.

Суддя Яковлєва Л.В.