Справа № 212/6296/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участю заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила суд встановити факт перебування на утриманні померлого годувальника свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . За життя чоловік заявниці перебував на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримував пенсію, яка витрачалась на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, ліків та на інші потреби сім`ї. ОСОБА_1 з 2010 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію у розмірі 5764,24 грн. Розмір пенсії її чоловіка складав більше 16623,46 грн., яка значно більше ніж пенсія заявника і яка була основним джерелом існування заявника. При зверненні до Пенсійного фонду заявниці було відмовлено у задоволенні заяви про перехід на пенсію по втраті годувальника через відсутність документів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на утриманні її померлого чоловіка, а саме через відсутність спільної реєстрації місця проживання чоловіка разом із заявницею. Встановлення факту перебування на утриманні померлого ОСОБА_2 необхідно заявниці для реалізації права на перехід на пенсію по втраті годувальника.

Ухвалою судді від 18 листопада 2022 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд справи на 16 грудня 2022 року, викликано свідків за клопотанням заявника.

16 грудня 2022 року, 12 січня 2023 року судові засідання не відбулися через відсутність електроенергії в приміщенні суду.

09 лютого 2023 року судовий розгляд справи відкладений на 24 лютого 2023 року через неявку учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, суду пояснила, що після реєстрації шлюбу у 1994 році проживала з чоловіком разом, але реєстрації місць проживання подружжя було різне. При цьому ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою, у будинку своїх батьків. Пояснила, що основним джерелом існування була зарплата та пенсія чоловіка. Її пенсія спочатку складала приблизно 2 000 грн., поступово зростала, але її все одно не вистачало на оплату комунальних послу, медичних препаратів.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у наданому суду клопотанні просила розглянути справу за її відсутності, прийняти рішення на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи, неявка якого не перешкоджає розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що він тривалий час знає подружжя ОСОБА_4 , вони є сусідами. Подружжя ОСОБА_4 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Він знає їх майже тридцять років, вони завжди проживали разом, ОСОБА_1 працювала вчителем, а ОСОБА_2 шахтарем.

Суд, заслухавши заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАГС Жовтневого РВК м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 03 червня 1994 року (а.с. 8).

Згідно із копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 , копією витягу з реєстру територіальної громади № 2022/001016324 від 07.11.2022 ОСОБА_1 зареєстрована з 1982 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16, 17).

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Тернівським РВ Криворізького МУ УВМС України в Дніпропетровській області 06.06.2066, ОСОБА_2 був зареєстрований з 05.08.1988 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Згідно з копією Акту від 25.08.2022, підписаного сусідами ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , підписи яких засвідчено квартальним уповноваженим селища Бажанове Покровського району м. Кривого Рогу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно з 03.06.1994 проживали спільно, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ОСОБА_1 перебувала на утриманні чоловіка з вересня 2020 року по день його смерті, оскільки пенсія чоловіка у кілька разів перевищувала пенсію дружини (а.с. 9).

Відповідно до копії довідки, виданої 09.11.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, та отримував пенсію, розмір якої станом на 05.02.2022 складав 16623,46 грн.(а.с. 11).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, розмір пенсії за січень 2023 року складає 5764,24 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 6793 7279 5217 1753 від 15.02.2022 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07 лютого 2022 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 7).

Відповідно до повідомлення від 09.02.2023 відділ обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію в разі втрати годувальника через відсутність довідки про спільну реєстрацію (проживання) з годувальником на момент смерті (а.с. 6).

Крім того, у вказаному роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, а також факт втрати джерела засобів до існування після смерті чоловіка встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, в разі смерті пенсіонера незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до п.п. 9 п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 із змінами та доповненнями, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно із п. 2.11 вищевказаного Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку..

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

У постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року по справі № 210/343/19 та від 13 січня 2021 року по справі № 592/17552/18 вказано, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення справи про встановлення факту перебування на утриманні.

В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Враховуючи вищевикладені письмові докази, а також покази свідка, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстровану шлюбі з 03.06.1994, хоча і були зареєстровані за різними адресами, однак проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, розмір пенсії померлого ОСОБА_2 в розмірі 16623,46 грн. на місяць значно (майже у три рази) перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 5764,24 грн. на місяць, і був основним та постійним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 , яка була непрацездатним членом сім`ї пенсіонером.

На думку суду, факт отримання одним із подружжя значно більшого розміру доходу (пенсії), ніж інший з подружжя, який є непрацездатним, достатньою мірою підтверджує ті обставини, що постійним і основним джерелом засобів до існування того з подружжя, хто отримує менший дохід, є пенсія іншого з подружжя.

Зі змісту рішення про відмову в перерахунку пенсії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке оформлено повідомленням від 09.02.2023, вбачається, що право на перерахунок пенсії ОСОБА_1 відсутнє, оскільки відсутній документ, що засвідчує факт спільного проживання з померлим годувальником і перебування у нього на утриманні.

Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявника на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту заявник не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Після встановлення цього факту, заявник має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту.

Додатково суд звертає увагу на неможливість одержання заявником певних належним чином оформлених документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт перебування на утриманні, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами. Вказана обставина також підтверджує те, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що заявник постійно проживала зі своїм чоловіком та перебувала на його утриманні, у зв`язку із чим її заява про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 24 лютого 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко