Справа № 639/2255/22
Провадження № 2/529/109/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в смт Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що 04 квітня 2020 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутністю взаєморозуміння шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір за подання позову до суду у розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 26.09.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 26.10.2022 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано сторонам у справі строк для примирення 2 місяці і зупинено провадження у справі до закінчення наданого строку для примирення.

Ухвалою суду від 04.01.2023 у справі поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та не бажає примирення з відповідачем, так як у неї близькі відносини з іншим чоловіком, з відповідачем вона не проживає разом вже більше десяти місяців, вони не підтримують жодних відносин, відповідач не цікавиться життям їхньої спільної дитини.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій вказав, що він протягом наданого судом строку намагався примиритися з позивачем, однак у зв`язку з військовими діями та виїздом позивача за межі смт Золочів Богодухівського району Харківської області, де вони проживали, він був позбавлений можливості вжити заходів до примирення. Посилаючись на вказане та те, що він бажає зберегти сім`ю, відповідач просив відкласти розгляд справи.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі 04 квітня 2020 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 3/.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 6/.

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння.

Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має та категорично наполягає на розірванні шлюбу, що підтверджується доводами позовної заяви та наданою позивачем суду заявою про це. Спільне господарство сторони у справі не ведуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти примирення з відповідачем, у наданій суду заяві позивач вказала, що не проживає разом з відповідачем більше десяти місяців, має близькі стосунки з іншим чоловіком, беручи до уваги те, що судом було вже надано сторонам у справі строк для примирення два місяці, протягом якого вони не досягли примирення, враховуючи те, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом і встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи для вжиття заходів відповідачем для примирення, як про те останній просив у наданій суду заяві, та керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст. 113 Сімейного Кодексу України шляхом заявлення відповідної вимоги у позові, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. ст. 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрований 04 квітня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 32.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_4 .

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Головуючий О.С. Кириченко