ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2841/22
Провадження № 2-о/210/9/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

секретаря судового засідання Хмельницької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою адвоката Лівицького Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Довгинцівсько-Металургійний міжрайонний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Лівицький О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі - заявник) звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 04.02.2021 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Україна. Матір`ю ОСОБА_1 зазначена ОСОБА_2 , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ОСОБА_3 . 23 лютого 2004 року рішенням Дзержниського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 2-432 за позовом Служби у справах неповнолітніх виконкому Дзержинської районної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задоволено. ОСОБА_1 передано під опіку та піклування Дзержинського району. Рішення суду набрало законної сили 23.03.2004 року. У зазначеному рішення було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були прописані в квартирі АДРЕСА_1 . З ними проживали: їх спільна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти на той час не були прописані.

Відповідно до довідки КЗ «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Довіра» КМР від 16.05.2022 року, ОСОБА_1 перебував у КЗ «Міський комунальний дитячий будинок №3» в період з 30.04.2004 року по 01.09.2006 року. Відповідно до довідки Криворізького професійного будівельного ліцею від 16.05.2022 року заявник навчався у згаданому ліцеї за професією «Муляр, монтажник по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, електрозварник ручного зварювання» з терміном навчання 3 роки. Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП № 21943 Частина «б» ОСОБА_1 перебував в період з 30.04.2013 року по 07.06.2014 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 . З метою отримання паспорту громадянина України, заявником 27.17.2022 року було надано до заінтересованої особи заяву від 27.07.2022 року. 09.08.2022 року від заінтересованої особи було отримано відповідь, в якій зазначено перелік документів, які необхідні для надання паспорту громадянина України.

На даний час заявник не має паспорту громадянина України і не отримував взагалі, оскільки у нього виникли проблеми щодо працевлаштування, створення родини, отримання інших документів. Без встановлення вказаного факту заявник не може отримати паспорт.

Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 з дитинства постійно проживав на території України з 24 серпня 1991 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2022 року заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків (а.с.33-34).

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 21.03.2023 року ОСОБА_1 присутній не був, від представника адвоката Лівицького О.М. надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Від заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області надійшли до суду пояснення у справі, в яких зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Для того, щоб встановити факт постійного проживання особи на території України (станом на 24 серпня 1991 року) у судовому порядку, заявник у своїй заяві повинен заявляти вимоги, які відповідають статтям Закону України «Про громадянство» та Указу Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. ГУ ДМС у Дніпропетровській області заперечує проти заявлених вимог, оскільки згідно поданої заяви до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують факт проживання останнього в неповнолітньому віці на території України станом на 1991 рік.

Крім того, 21.03.2023 року від заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області надійшла заява про доручення до матеріалів справи копії карток реєстрації на матір ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З вказаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, паспорта громадянина України, зокрема постійного проживання на території України.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України (після внесення змін Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів; нормативно-правовий акт № 2147-VIII від 03.10.2017">Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року ч.2 ст.315 ЦПК України) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками зазначено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 лютого 2021 року (а.с.10).

Відповідно до карточки прописки, складеної на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 26.11.1972 року по 30.09.1996 року, разом проживала з дітьми: ОСОБА_7 , 1986 року народження, ОСОБА_8 1991 року народження та ОСОБА_9 1995 року народження (а.с.68-69).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2004 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 , передано ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Дзержинського району (а.с.11-14).

Згідно довідки КЗ «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Довіра» Криворізької міської ради» № 58 від 06.05.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно перебував в МДКБ № 3 з 30.04.2004 року по 01.09.2006 року (а.с.16).

Відповідно до довідки, складеної Криворізьким професійним будівельним ліцеєм № 01-22/124 від 16.05.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчався у Криворізькому професійному будівельному ліцеї за професією «Муляр, монтажник по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, електрозварник ручного зварювання» з 25.08.2006 року по 24.05.2009 року (а.с.17).

Згідно довідки про звільнення серії ДНП № 21943 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби з 30 квітня 2013 року по 07 червня 2014 року (а.с.8).

27.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про надання переліку документів для оформлення паспорту громадянина України (а.с.18).

У відповідь на заяву ОСОБА_1 начальником Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області надіслано лист, в якому зазначено перелік документів, необхідних для оформлення паспорту громадянина України (а.с.21-23).

Згідно листа Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 21.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 16.04.1991 року по 30.09.1996 року (а.с.57).

Відповідно до довідки від 10 червня 2022 року, складеної Квартальним комітетом № 4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_5 протягом року без реєстрації (а.с.9).

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Лівицьким О.М. в заяві зазначено, що ОСОБА_1 вчасно не оформив паспорт громадянина України, тому у нього виникли проблеми щодо отримання інших документів.

Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 в редакції від 27 червня 2006р. № 588/2006, передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1ст. 8 Про громадянство України; нормативно-правовий акт № 2235-III від 18.01.2001р.Закону України «Про громадянство України» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до пункту 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року №588/2006 зі змінами, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи підчас її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

За таких обставин, юридичне значення має факт постійного проживання заявника на території України в певний період часу, а саме станом на 24 серпня 1991 року чи станом на 13 листопада 1991 року.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт).

З матеріалів справи вбачається, що заявник звертався до Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ Державної міграційної служби у Дніпропетровській області з заявою про видачу довідки про отримання громадянства України.

Згідно відповіді Довгинцівсько-Металургійного відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 необхідно подати перелік документів, серед яких є довідка, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України батьків, або одного з них.

Відповідно до карточки прописки, складеної на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка згідно свідоцтва про народження є матір`ю заявника, остання була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 26.11.1972 року по 30.09.1996 року, разом проживала з дітьми: ОСОБА_7 , 1986 року народження, ОСОБА_8 1991 року народження та ОСОБА_9 1995 року народження.

Крім того, згідно листа Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 21.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 16.04.1991 року по 30.09.1996 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та встановлення цього факту сприятиме заявнику у реалізації права на отримання паспорта громадянина України, враховуючі наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Оцінюючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України.

Керуючись ст. ст. 1-12, 76, 265, 212- 215, 256, 293, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Лівицького Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Довгинцівсько-Металургійний міжрайонний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав на території Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 21 березня 2023 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 );

- заінтересована особа: Довгинцівсько-Металургійний міжрайонний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (50086, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд.3).

Суддя: Р. Є. Скотар