23.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/2530/23
Провадження номер 2/205/1487/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лагода Олени Анатоліївни до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Плахотін Максим Павлович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2023 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лагода О.А., звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Плахотін М.П., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. про визнання заповіту недійсним.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, судом встановлено наступне.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом постановлено ухвалу 16.03.2023 року та направлено запит до відповідного органу реєстрації, про надання відомостей щодо надання відомостей про зареєстроване в установленому законом порядку місця проживання або перебування відповідача ОСОБА_2 та 22.03.2023 року на адресу суду, з Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло, зареєстроване в канцелярії, інформаційне повідомлення щодо зареєстрованого місця проживання перебування відповідача, відомості про яке відповідають адресі проживання зазначеній в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити позовну заяву на відповідність вимог викладених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, положеннями п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви, стороною позивача заявляється про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, проте, фактично зазначається лише про вартість витрат на професійну правничу допомогу за Договором про надання юридичної (правничої) допомоги з адвокатським об`єднанням «Де-Факто» і вказується на те, що докази та повний розрахунок розміру судових витрат, понесених позивачем по справі, буде надано суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, як це визначено ст. 141 ЦПК України. Окремого розрахунку судових витрат матеріали позовної заяви не містять.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», с удовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Та вимогами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено обов`язок суду, перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг), перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, стороною позивача фактично не зазначається про розмір судового збору, який сплачено позивачем за звернення до суду з даним позовом, проте у розділі «Додатки» змісту позовної заяви, стороною позивача вказується в п. 1 на оригінал квитанції про сплату судового збору на 1 арк. (в адресу суду). Разом з цим, фактично вказана квитанція, чи її копія, до матеріалів позову не надана стороною позивача, що підтверджується складеним 14.03.2023 року Актом, затвердженого керівником апарату Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, про відсутність квитанції про сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, стороною позивача заявляється вимога позову про визнання недійсним заповіту складеного 22.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотіним М.П. Отже стороною позивача заявлено вимогу немайнового характеру.

Згідно п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із даною позовною заявою, сторона позивача звернулась у березні 2023 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2684 гривні.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом немайнового характеру з 01.01.2023 року, становить суму 1073 грн. 60 коп.

Проте встановлено, що розміру сплаченого стороною позивача судового збору ні зміст позовної заяви, ні додані до нього матеріали не містять, як і не містять доказів його сплати в розмірі визначеному Законом, що позбавляє суд обов`язку виконання вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» щодо перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, слід зазначити, що на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, сторона позивача повинна додати до позовної заяви і копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Тобто, в разі надання оригіналу квитанції про сплату судового збору, до позовної заяви повинні бути надані копії квитанції про сплату судового збору за кількістю відповідачів та третіх осіб, яких, як встановлено, додано не було.

Згідно положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи зазначене вище, приходжу до висновку, що вказані вище недоліки позовної заяви перешкоджають суду відкрити провадження у справі, у зв`язку з чим, дану позовну заяву слід залишити без руху надавши стороні позивача строк для виконання, вказаних вище, вимог законодавства та зазначення (подання) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який повинен включити і розмір судового збору та надати підтвердження сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., а також подати її копії за кількістю відповідачів та третіх осіб, в разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лагода Олени Анатоліївни, до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Плахотін Максим Павлович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лагода Олени Анатоліївни, п`ятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення визначених в ній недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.