КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/4988/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Музичук Лесі Василівни , яка діє від імені та в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 рокув справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання включити кредиторські вимоги до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») Білої І. В., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій щодо невключення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів. Зазначила, що 10 липня 2015 року вона звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» із заявою про включення кредиторських вимог до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» на загальну суму 484 430 607,49 грн. 28 січня 2016 року вона через свого представника дізналась про відмову у прийнятті її заяви. Стосовно відмови їй не було надано будь-яких пояснень. 09 лютого 2016 року вона звернулась з адміністративним позовом стосовно своїх кредиторських вимог. 12 березня 2020 року вона отримала ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 лютого 2020 року разом з рішенням Окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року. Вказаним рішенням і ухвалою підтверджено її право на частину заявлених позовних вимог у адміністративному судочинстві, проте провадження закрито, оскільки вимоги мають бути заявлені в цивільному судочинстві.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» її кредиторських вимог;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторські вимоги ОСОБА_2 на суму 168 322 166,75 грн, серед яких: 59 618 048,20 грн - сума незаконно списаної курсової різниці; 22 893 330,50 грн - розмір інфляційних втрат; 12 838 297,50 грн - три проценти річних від простроченої суми; 72 972 490,55 грн - сума спричинених збитків, як такі, що відносяться до восьмої черги вимог кредиторів (або до іншої відповідної черги вимог кредиторів).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення в Реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторських вимог ОСОБА_2 .

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторські вимоги ОСОБА_2 на суму 168 322 166,75 грн., серед яких: 59 618 048,20 грн. - сума незаконно списаної курсової різниці; 22 893 330,50 грн. - сума індексу інфляції; 12 838 297,50 грн. - три відсотки річних; 72 972 490,55 грн. - сума спричинених збитків, як такі, що підлягають задоволенню згідно до восьмої черговості вимог кредиторів (або до іншої відповідної черговості вимог кредиторів).

Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_2 , судовий збір у розмірі 1682 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що всупереч ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд першої інстанції зобов`язав Уповноважену особу внести зміни до реєстру кредиторів на момент, коли ліквідаційний баланс затверджено і ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника. Представник Фонду в судовому засіданні зазначав, що на момент розгляду справи ліквідаційна процедура ПАТ «КБ «Надра» відповідно до вимог статті 53 вказаного Закону вважається завершеною, активи Банку реалізовано, одержані від реалізації кошти спрямовані на задоволення вимог кредиторів, непродані активи відсутні. Тобто, ліквідаційна процедура банку знаходиться на етапі внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про державну реєстрацію припинення юридичної особи, що є останнім етапом ліквідаційного процесу. Всупереч вказаним обставинам суд першої інстанції зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторські вимоги позивачки на суму 168 322 166,75 грн. до реєстру, якого вже немає, оскільки ліквідаційна процедура завершена. Суд не дослідив належним чином повноваження Фонду, Уповноваженої особи та Банку при здійсненні задоволення вимог кредиторів. Фондом не порушувались права позивача, оскільки Фонд не приймав вимог кредиторів і дане твердження підтверджується матеріалами справи, зокрема заявою позивача, яка не була адресована Фонду. Фонд лише затверджує Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього на підставі інформації, що надається Уповноваженою особою, відтак, згідно з положеннями спеціального Закону Фонд не міг відмовити позивачу у прийнятті її кредиторських вимог, оскільки не був наділений такими повноваженнями при здійсненні виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, що також не досліджено судом першої інстанції. Також Уповноважена особа Фонду є неналежним відповідачем у даній справі. Позивачка оскаржує дії саме Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не як суб`єкту владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку запобігання втрати майна та грошових коштів, формування ліквідаційної маси, організації продажу майна та активів банку тощо, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів, а тому відповідачем у даній справі фактично є ПАТ «КБ «Надра» (в особі уповноваженої особи Фонду), а не сама уповноважена особа Фонду, як помилково вказано в позовній заяві. Крім того, Фонд гарантування не здійснює самостійно виведення банку ринку, а делегує частину своїх повноважень уповноваженій особі на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банку. Суд першої інстанції доводи представника Фонду залишив без уваги та зобов`язав Фонд гарантування здійснити дії, які не відносяться до його повноважень.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року змінено в частині визначення розміру кредиторських вимог ОСОБА_2 та визначено, що загальна сума кредиторських вимог ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» становить 59 618 048,20 грн.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 грудня 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній інстанції представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у березні 2011 року ОСОБА_2 зверталася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на свою користь 485 594 013,75 грн. з яких: 166 200 895,10 грн. - основний борг (63 873 973,20 грн. (курсова різниця) + 101 867 602,41 грн. (списане тіло кредиту) + 459 319,49 грн. (списані проценти за кредитом); 35 790 110,56 грн. - три проценти річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України; 65 378 232,67 грн. - сума індексу інфляції за період прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до статті 625 ЦК України; 16 620 089,51 грн. - 10 % пені за неправильне списання коштів з рахунку відповідно до пункту 3.1 статті 3 договору банківського рахунку від 07 липня 2006 року № 590; 201 604 685,91 грн - сума збитків (упущеної вигоди) за період з 09 квітня 2008 року до 11 червня 2015 року включно (справа № 2 7298/11, № 761/3009-13-ц).

У цій справі позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року вона набула право вимоги на повернення коштів ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» з його банківського рахунку, відкритого у гривнях і тройських унціях золота за договором банківського рахунку від 07 липня 2006 року № 590, укладеного між Товариством та Відкритим акціонерним товариством «Комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра») й пов`язаними правовідносинами в повному обсязі.

Згідно з виписки з банківського рахунку ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» ВАТ «КБ «Надра» 20 березня 2008 року здійснило операції з купівлі-продажу банківського металу за декількома договорами від 20 березня 2008 року, відповідно до яких ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» продало ВАТ «КБ «Надра» тройські унції золота загальною кількістю 113 320 тройських унцій та загальною вартістю 583 069 758,40 грн. Відповідно до вказаних банківських виписок, частина отриманих товариством грошових коштів у розмірі 101 867 602,41 грн. була направлена на погашення кредитної заборгованості ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» перед ВАТ «КБ «Надра» за кредитним договором від 28 липня 2006 року № 26/5/2006/959-к/53.

Проте 08 квітня 2008 року ВАТ «КБ «Надра» в односторонньому порядку без укладення договорів зворотного викупу скасувало операції з продажу банківського металу, які відбулися 20 березня 2008 року, та здійснило виправні проводки на банківських рахунках товариства, списавши з цих рахунків 583 069 758,40 грн., які були отримані товариством від продажу 113 320 тройських унцій золота, та одночасно поновило позичкову заборгованість ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» перед ВАТ «КБ «Надра».

Внаслідок односторонньої відмови банку від операцій з продажу банківських металів (золота) від 20 березня 2008 року, списання грошових коштів у розмірі 583 069 758,40 грн. станом на 08 квітня 2008 року та зниження на цю дату облікового курсу НБУ на золото, ОСОБА_2 , як правонаступник Товариства за договором цесії, втратила грошові кошти в заявленому розмірі, які просила стягнути з товариства.

ПАТ «КБ «Надра» у даній справі звернулося із зустрічним позовом до ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним. Посилалося на те, що укладений між відповідачами договір про відступлення права вимоги за своєю правовою природою є договором факторингу, в якому фактором виступила ОСОБА_2 . Проте відповідно до положень статей 1077, 1079 ЦК України між указаними сторонам договір факторингу не міг бути укладений, а тому на підставі статей 203, 215 ЦК України він є недійсним.

Ця справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2014 року у справі № 761/3009/13-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2014 року, провадження у справі за зустрічним позовом ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги, в частині вимог до ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» у зв`язку з ліквідацією вказаної юридичної особи закрито.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року у цій справі, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2014, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа: ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» про стягнення грошових коштів, відмовлено. Зустрічний позов ПАТ«КБ «Надра» до ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним задоволено. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року № 1, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива».

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року (провадження № 6-24482св14) рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа -ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», про стягнення грошових коштів відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 06 липня 2015 року (провадження № 6-301цс15) скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа - ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», про стягнення грошових коштів, а справу в цій частині передано на новий розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

За наслідком нового розгляду справи № 761/3009/13-ц рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про стягнення грошових коштів відмовлено з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року у справі № 761/3009/13-ц (провадження № 6 16689св16) касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково. Виключено з мотивувальної частини рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року висновок про те, що право ОСОБА_2 є порушеним у зв`язку з неправомірністю дій ПАТ «КБ «Надра». У решті рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 30 жовтня 2017 року у цій же справі (№ 761/3009/13-ц) у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», про стягнення грошових коштів за заявою ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України відмовлено.

Також судами із оголошення про ліквідацію та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» встановлено: «Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно із яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову І. О. строком на 1 рік з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно... Вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідації банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку за адресою: вулиця Артема, будинок 15, місто Київ, 04053».

В іншому оголошенні Фонд зазначив, що відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомляє, що інформацію про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КБ «Надра» опубліковано в газеті «Голос України» 12 червня 2015 року №103 (6107).

10 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» із заявою про включення її кредиторських вимог до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» на загальну суму 484 430 607,49 грн.

Враховуючи, що Фонд приймав кредиторські вимоги з 12 червня 2015 року до 13 липня 2015 року (включно), ОСОБА_2 заявила свої кредиторські вимоги 10 липня 2015 року, тобто вчасно.

Вказані кредиторські вимоги були вручені Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білій І. В. 13 липня 2015 року.

ОСОБА_2 порушила перед судом питання про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» її кредиторських вимог; зобов`язання Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра» кредиторські вимоги ОСОБА_2 на суму 168 322 166,75 грн., серед яких: 59 618 048,20 грн. - сума незаконно списаної курсової різниці; 22 893 330,50 грн. - розмір інфляційних втрат; 12 838 297,50 грн. - три проценти річних від простроченої суми; 72 972 490,55 грн. - сума спричинених збитків, як такі, що відносяться до восьмої черги вимог кредиторів (або до іншої відповідної черги вимог кредиторів).

09 лютого 2016 року ОСОБА_2 зверталась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом з такими самими вимогами, як у справі, що переглядається, проте ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року провадження у адміністративній справі № 826/2065/16 закрито в частині заявлених позовних вимог.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про визнання протиправними дій щодо невключення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Колегія суду апеляційної інстанції не може погодитися рішенням суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судами встановлено, що на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій у ПАТ «КБ «Надра» розпочата процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (стаття 1 цього Закону).

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом щодо неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним щодо інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, у випадках, встановлених цим Законом (частина перша статті 3 і пункт 8 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина перша статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку (пункт 1 частини другої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно із частиною першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (частина четверта статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №559/1777/15-ц (провадження № 14-263цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №383/2/17 (провадження № 14-450цс18), від 15 травня 2019 року у справі № 727/1561/16-ц (провадження № 14-33цс19) викладено правові висновки щодо процесуального статусу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналіз норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління банку, у якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників.

З огляду на те, що уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності.

Враховуючи зміст, характер відносин між учасниками справи, спір щодо законності визнання протиправною відмови уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» щодо включення вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов`язання внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у ОСОБА_2 існує саме з Фондом.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» не є належним відповідачем у даній справі, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій відповідачів щодо невключення кредиторських вимог на суму 59 618 048,20 грн. до Реєстру акцептованих кредиторських вимог ПАТ «КБ «Надра» та зобов`язання відповідачів включити зазначені кредиторські вимоги ОСОБА_2 до Реєстру.

Суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачкою сума кредиторських вимог підтверджується фактичними даними, первинними документами та преюдиціальними судовими рішеннями.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.

Як було встановлено судами, відповідно до банківської виписки з розрахункового рахунку ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» № 7001/959 у золоті, на підставі договору банківського рахунку від 07 липня 2006 року № 590, станом на 20 березня 2008 року банком були проведені операції з купівлі-продажу банківського металу товариства, зокрема, серед іншого, і за договорами: № 32/2008/133, № 32/2008/130, № 32/2008/138, № 32/2008/140, № 32/2008/148, загальною кількістю 113 320 тройських унцій золота загальною вартістю 583 069 758,40 грн (а. с. 54-57, т. 2).

Відповідні кошти були перераховані банком на розрахунковий рахунок ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» в українських гривнях № 7001/980, що відображено у банківських виписках, складених на дату 20 березня 2008 року.

Після здійснення банком операцій з купівлі-продажу золота, частина вказаних грошових коштів у розмірі 101 867 602,41 грн. була направлена на погашення позичкової (кредитної) заборгованості товариства, яка була у нього перед банком за договором кредитної лінії від 28 липня 2006 року №26/5/2006/959-К/53.

08 квітня 2008 року банк відмінив операції із вказаного вище продажу банківського металу та провів операції, які відображені як виправні проводки у зв`язку з скасуванням покупки (продажу) банківського металу від 20.03.08 на банківських рахунках ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива». При цьому, ПАТ «КБ «Надра» списав грошові кошти у сумі 583 069 758,40 грн. з рахунку товариства і відновив його заборгованість за кредитним договором на суму 101 867 602,41 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_2 визначила правову природу суми 59 618 048,20 грн. як курсову різницю, що виникла внаслідок незаконних дій банку та привласнена ним. Обґрунтовує це тим, що вартість 113 320 тройських унцій золота станом на 20 березня 2008 року (дата проведення операції з купівлі банківського металу) складала 583 069 758,40 грн., а станом на 08 квітня 2008 року (дата скасування операції з продажу банківського металу) склала 523 451 710,20 грн.

Своє право на пред`явлення даних позовних вимог ОСОБА_2 обґрунтовувала договором про відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року, укладеного між нею та ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива». За змістом договору вона набула право вимоги на повернення коштів ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» з його банківського рахунку, відкритого у гривнях і тройських унціях золота за договором банківського рахунку від 07 липня 2006 року № 590, укладеного між цим товариством та АТ «КБ «Надра».

Відповідно до п. 1 договору про відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року укладеного між ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор), первісний кредитор відступає та передає право вимоги до Боржника (АТ КБ «Надра»), а новий кредитор - приймає належне первісному кредитору право вимоги боргу та інших сум і вигод та всі інші права за договором банківського рахунку № 590 від 07 липня 2006 року та пов`язаними правовідносинами в повному обсязі (борг), включаючи без обмеження: право вимоги повернення коштів (видачі грошової суми в українських гривнях) з поточного рахунку № НОМЕР_1 та/або іншим чином в українських гривнях, відкритого Боржником на ім`я Первісного кредитора з усіма відсотками, процентами, індексом інфляції, штрафами, пенею, збитками та усіма належними до них компенсаціями та індексаціями; право вимоги повернення коштів (видачі грошової суми в валюті "Тройські унції золото") з поточного рахунку № НОМЕР_1 та/або іншим чином у валюті «Золото», відкритого Боржником на ім`я Первісного кредитора з усіма відсотками, процентами, індексом інфляції, штрафами, пенею, збитками та усіма належними до них компенсаціями та індексаціями.

Разом з тим, у договорі про відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року не визначено конкретно суму права вимоги, якої передається ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» на користь ОСОБА_2 , що є істотною умовою договору відступлення права грошової вимоги, а також того, що позивачці передано право вимоги сплати заборгованості (курсової різниці) в розмірі 59 618 048,20 грн. у зв`язку з відміною операції із продажу банківського металу 08 квітня 2008 року.

Договір банківського рахунку № 590 від 07 липня 2006 року, за яким позивачці відступлено право вимоги, містить умови та види відповідальності сторін договору (Розділ 3, п.п.3.1. - 3.7). Сторони договору передбачили такі види відповідальності як штраф і пеня. Сплата банком Клієнту курсової різниці у випадку відміни операції із продажу банківського металу або в інших випадках умовами договору банківського рахунку не передбачена. За умови відсутності договірної відповідальності може наступити відповідальність, передбачена Законом. Позивачка ОСОБА_2 не визначила положення Закону, яким обґрунтовує наявність права на отримання курсової різниці продажу банківського металу.

Колегія суддів звертає увагу на пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції представника ОСОБА_2 , що на момент укладення договору відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року на рахунках ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» у гриванях та тройських унціях кошти були вісутні.

Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати доведеним виникнення у ОСОБА_2 права вимоги до АТ «КБ «Надра» на вказану суму (курсову різницю) 59 618 048,20 грн.

Судом також встановлено, що операція відміни операції із вказаного вище продажу банківського металу була проведена банком 08 квітня 2008 року, тобто, більше ніж два з половиною роки до укладення між ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» і ОСОБА_2 договору про відступлення права вимоги від 09 грудня 2010 року.

Відповідно до наданих позивачкою документів внаслідок відміни операції із продажу банківського металу 08 квітня 2008 року АТ «КБ «Надра» відновло баланс рахунку ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива»у золоті та повернуло на рахунок товариства 113 320 тройський унцій золота.

З наданих виписок з рахунку ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» не вбачається, що відміна АТ «КБ «Надра» операції із продажу банківського металу була здійснена не за ініціативою ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», а за рішенням самого банку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка ОСОБА_2 посилалася на копію висновку КНДІСЕ №7557/10-19 експертного економічного дослідження, яке проведено 24 вересня 2010 року за зверненням ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» 24 вересня 2010 року. У висновку зазначено, що відповідно до банківських виписок внаслідок проведення господарських операцій з повернення банківського металу 08 квітня 2008 року виникла заборгованість АТ «КБ «Надра» перед ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» у розмірі 59 618 048,20 грн., що становить різницю між загальною вартістю тройських унцій золота, проданих 20 березня 2008 року (583 069 758,40 грн.) та вартістю тройських унцій золота повернутих АТ «КБ «Надра» на рахунок ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» 08 квітня 2008 року в результаті відміни господарських операцій продажу банківського металу шляхом виправних проводок (523 451 710,20 грн.).

Водночас, як було зазначено вище, та вбачається із даного висновку АТ «КБ «Надра» повернуто на рахунок товариства 113 320 тройський унцій золота, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати встановленим, що у АТ «КБ «Надра» залишилася заборгованість у розмірі 59 618 048,20 грн.

Також, колегія суддів враховує, що «курсова різниця» жодним чином не може бути упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток. Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18).

Посилаючись на встановлений факт неправомірності дій банку щодо вчинення виправних проводок, які мали місце 08 квітня 2008 року, суд першої інстанції ґрунтував свої висновки виключно на судових рішеннях, які, як зазначив суд, набрали законної сили та є преюдиціальними для цієї справи.

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд в даній справі, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Так, суд першої інстанції послався як на преюдиціальні судові рішення: рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2012 року у справі № 2-7298/11 (а.с. 165-168, т.2), яке залишене ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 листопада 2012 року (а.с. 170-173, т. 2), та які ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 23 січня 2013 року в частині первісного позову (за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення грошових коштів) скасовані та в цій частині направлені на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 175 179, т.2), що не є остаточним судовим рішенням.

В подальшому рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року (а. с. 181-185, т. 2) у цій же справі (новий номер справи 761/3009/13-ц), яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2014 року (а. с. 186-189, т. 2), рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позові ОСОБА_2 відмовлено, а також відмовлено і у задоволенні зустрічного позову ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», ОСОБА_2 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним (а. с. 190-201, т. 2).

Постановою Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6 301цс15 рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 травня 2014 року та рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 скасовані, а справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 231-239, т. 2). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що суд касаційної інстанції виходив з того, що судами не встановлено, що правомірність правочинів з купівлі-продажу банківських металів від 20 березня 2008 року, на підставі яких відбулось зарахування коштів на банківський рахунок товариства та їх списання з рахунку, у передбаченому законом порядку спростована. Скасовуючи судові рішення у цій справі та посилаючись на допущення судами неоднакового та неправильного застосування норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що висновок суду про правомірність дій банку щодо вчинення виправних проводок ґрунтується на припущеннях.

За наслідком нового розгляду справи рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року у справі № 761/3009/13-ц в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 240-244, т. 2).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про стягнення грошових коштів відмовлено з інших підстав (а.с. 245-250, т. 2).

Водночас, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року у справі № 761/3009/13-ц (провадження № 6 16689св16) за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра», третя особа - ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», про стягнення грошових коштів, касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено частково. Виключено з мотивувальної частини рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року висновок про те, що право ОСОБА_2 є порушеним у зв`язку з неправомірністю дій ПАТ «КБ «Надра». У решті рішення Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року залишено без змін (а.с. 132-135, т. 3).

Зі змісту цієї ухвали суду касаційної інстанції вбачається, що касаційний суд, погоджуючись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у вказаній справі, зазначив, що суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення коштів, оскільки в банку введено тимчасову адміністрацію. Разом з тим, апеляційним судом встановлено обставини, зокрема, щодо неправомірності дій ПАТ «КБ «Надра» по скасуванню операції з продажу банківського металу, яка відбулась 20 березня 2008 року та списанню в односторонньому порядку (без відповідного розпорядження клієнта) з рахунку товариства грошових коштів у розмірі 583 069 758,40 грн, отриманих товариством від продажу 113 320 тройських унцій золота, і поновлення позичкової заборгованість ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» перед банком за кредитним договором. Оскільки вказані обставини можуть мати приюдиційне значення для вирішення інших спорів між цими сторонами і не входять до предмету доказування при розгляді цієї справи у зв`язку із запровадженням спеціального порядку її розгляду, тому висновки апеляційного суду про встановлення цих обставин повинні бути виключені з мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Зі змісту вказаних судових рішень не вбачається встановленого факту неправомірності дій ПАТ «КБ «Надра» по скасуванню операції з продажу банківського металу, яка відбулась 20 березня 2008 року та списанню з рахунку товариства грошових коштів у розмірі 583 069 758,40 грн., яка за твердженням позивачки призвела до виникнення курсової різниці в розмірі 59 618 048,20 грн.

До того ж судові рішення у справі № 2-7298/11, № 761/3009/13-ц, на які посилався суд першої інстанції, скасовані у відповідних частинах, а отже врахування висновків цих судових рішень є помилковими та такими, що не ґрунтуються на обставинах справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання неправомірними дій відповідачів щодо невключення кредиторських вимог ОСОБА_2 на суму 59 618 048,20 грн. до Реєстру акцептованих кредиторських вимог ПАТ «КБ «Надра» та зобов`язання відповідачів включити зазначені кредиторські вимоги ОСОБА_2 до Реєстру.

Позовні вимоги про включення кредиторських вимог: 22 893 330,50 грн. - розмір інфляційних втрат; 12 838 297,50 грн. - три проценти річних від простроченої суми; 72 972 490,55 грн. - сума спричинених збитків, як такі, що відносяться до восьмої черговості вимог кредиторів, до Реєстру акцептованих кредиторських вимог ПАТ «КБ «Надра» та зобов`язання відповідачів включити зазначені кредиторські вимоги ОСОБА_2 до Реєстру є похідними від позовної вимоги про включення до Реєстру кредиторських вимог на суму 59 618 048, 20 грн.

Отже, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає стягненню 2523,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 3363,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги а всього 5886,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Музичук Лесі Василівни , яка діє від імені та в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Білої Ірини Володимирівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання включити кредиторські вимоги до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2523,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 3363,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги а всього 5886,00 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Гуль В.В.