Справа №442/30/23
Провадження №2/442/283/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що 21 січня 2000 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все належне йому майно на час смерті заповідав йому ( ОСОБА_1 ). Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Нагуєвицької сільської ради Тимишин Л.І., за реєстровим номером 5.

13.04.1999 ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_2 , також склала заповіт в користь позивача, а саме все належне їй майно на час смерті заповідала йому ( ОСОБА_1 ). Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Нагуєвицької сільської ради Тимишин Л.І.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , видане Нагуєвицькою сільською радою.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, сформований третьою особою - приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М. і зберігається у матеріалах спадкової справи №69981812 у спадковому реєстрі.

У подружжя ОСОБА_1 дітей не було, осіб, які б мали права на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті спадкодавців не було.

Позивач є далекий родич покійного ОСОБА_2 , ще за його життя він йому постійно допомагав, піклувався про нього. Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 позивач вступив в управління спадковим майном, організував поховання, постійно доглядав за будинком та прибудинковою територією, обробляв город, що підтверджується довідкою Нагуєвицької сільської ради, яка долучається до позову. Вказана обставина свідчить, що позивач вступив в управління спадковим майном до шести місяців після відкриття спадщини.

Згідно даних погосподарської книги №9 с.Нагуєвичі житловий будинок АДРЕСА_1 рахувалося за ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою старости сіл Нагуєвичі, Унятичі №87 від 20.12.2022 року.

У будинку були зареєстровані та проживали до дня смерті - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується листом старости сіл Нагуєвичі, Унятичі №80 від 24.11.2022 року та будинковою книжкою.

З метою оформити спадщину по заповіту після смерті спадкодавця ОСОБА_2 позивач звернувся із заявою про оформлення спадщини до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.В. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с.Нагуєвичі, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа №69981812, спадковий номер у нотаріуса 34/2022.

30 листопада 2022 року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Білоган І.М. надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №02-31/98, згідно якої позивачу - відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що нотаріусу не відомо чи вступив позивач як спадкоємець в управління спадковим майном та відсутні правовстановлючі документи на спадкове майно.

Оскільки він не має можливості належним чином оформити свої спадкові права, вважає єдиним правовим способом відновлення свого порушеного права є звернення до суду з позовом про визнання права власності

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1222-1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Тому відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР.

Відповідно до ст.ст.524,534 ЦК України 1969р. спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Статтею 525 ЦК УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Частиною першою статті 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За правилами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст.ст.14,549 ЦК УРСР якщо спадкоємці є неповнолітні, то від їхнього імені діють їх законні представники - батьки, опікуни, в т.ч. і що стосується прийняття спадщини від імені неповнолітнього. Який має право на спадкування по заповіту.

Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції на момент відкриття спадщини), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Відповідно до кінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме п.5, правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, що відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Позивач як спадкоємець по заповіту після смерті спадкодавця ОСОБА_2 прийняв спадщину після її відкриття - 01.08.2002 року, що підтверджується довідкою Нагуєвицької сільської ради; інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті спадкодавця не має.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно

Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що приватним нотаріусом постановою №02-31/98 від 30.12.2022 року відмовлено позивачу в оформленні спадкового майна, позивач є єдиним спадкоємцем по заповіту щодо спірного майна; прийняв спадщину та після смерті спадкодавця вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Дата складення рішення - 27.01.2023 року.

Суддя О.В. Крамар