Справа № 404/1845/15-ц
Номер провадження 4-с/404/45/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Тригубенко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, заінтересована особа: ПАТ АБ «Укргазбанк», -

В С Т А Н О В И В :

16 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, заінтересована особа: ПАТ АБ «Укргазбанк», в якій вона просила суд: поновити строк на оскарження дій приватного виконавця Золотарьової Тетяни Валентинівни у виконавчому провадженні №66340407; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни з відкриття виконавчого провадження №66340407 та зобов`язати приватного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у вказаному виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи скаргу посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 серпня 2015 року у справі №404/1845/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості було частково задоволено позовні вимоги, а саме: стягнуто з неї на користь позивача 48 076,65 дол. США та 1 235 860,91 грн. заборгованості за кредитним договором №03-101131607-Ф від 07 листопада 2007 року, з яких: 334,24 дол. США. простроченої заборгованості по сплаті відсотків з 01 травня 2015 року по 20 травня 2015 року; 47 742,41 дол. США простроченої заборгованості по сплаті відсотків; 480 406,60 грн. пені за простроченими відсотками та 755 454,31 грн. пені за простроченим кредитом, а також 3 654,00 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 2015 року апеляційну скаргу банку було залишено без задоволення, а рішення суду без змін.

В подальшому 22 січня 2016 року було видано виконавчий лист.

03 лютого 2016 року Фортечним ВДВС м. Кропивницький було відкрито виконавче провадження №50050185, яке перебувало на виконанні до 31 вересня 2018 року і було завершено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

30 липня 2021 року приватним виконавцем Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження №66340407 за даним виконавчим листом.

Про постанову про відкриття виконавчого провадження №66340407 від 30 липня 2021 року вперше заявнику стало відомо 04 серпня 2021 року. На його думку, приватним виконавцем порушено усі її законні права та пропущено строк для відкриття виконавчого провадження. Тому вона звертається до суду з цією скаргою і просить поновити строк для подання скарги та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження та інші постанови за 30 липня 2021 року, винесені приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 66340407 та зобов`язати його закрити виконавче провадження.

Вказано, що згідно відміткам на виконавчому листі цей лист мав бути пред`явлений до виконання до 20 жовтня 2016 року, перебував на виконанні у Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області і 31 вересня 2018 року повернутий як частково виконаний стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає, що виконавчий лист повернуто стягувачу після сплину вказаного у виконавчому листі строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. З питань поновлення пропущеного строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання звернень до суду не було. В даному разі строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений та судом не поновлювався, судом не надавалося відстрочки чи розстрочки виконання вище зазначеного рішення суду від 13 серпня 2015 року, що свідчить про неправомірність відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за цим виконавчим листом.

Строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання переривається не у будь-якому випадку повернення виконавчого документа стягувачу, можливість чого передбачена як статтею 4 так і статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», а лише у випадку у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення.

31 вересня 2018 року було завершено ВП №50050185 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що не перериває строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тому враховуючи, що попереднє повернення виконавчого листа, згідно відміток на ньому, здійснено 31 вересня 2018 року, відповідно трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 22 січня 2019 року. У зв`язку із цим пред`явлення 27 липня 2021 року стягувачем виконавчого листа до виконання приватному виконавцю здійснено з пропуском строку пред`явлення до виконання.

Заявник також зазначає, що 03 серпня 2021 року їй стало відомо зі слів представника: адвоката Вітер С.В. про наявність виконавчого провадження №66340407, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Золотарьової Т.В. Адвокатом було наглядно роз`яснено про Інтернет сторінку Автоматизованої системи виконавчого провадження, де за певним пошуком можна встановити, що з 30 липня 2021 року відкрито виконавче провадження де боржником перед АБ «Укргазбанк» є ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_1 ).

В подальшому, на письмове звернення від 03 серпня 2021 року адвоката Вітер С.В. до приватного виконавця, на електронну адресу, 04 серпня 2021 року, приватним виконавцем Золотарьовою Т.В. було направлено копії документів, що підтверджують наявність виконавчого провадження (разом з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2021 року).

Вважає, що достовірно про наявність підстав відкриття виконавчого провадження та з самою постановою про відкриття виконавчого провадження, вона дізналась не 30 липня 2021 року, а виключно 04 серпня 2021 року. Потім, поштою 11 серпня 2021 року, нею отримано поштовий конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження та супровідним листом від 30 липня 2021 року.

Саме 11 серпня 2021 року, нею було отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 30 липня 2021 року, поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення №861 у відповідності до вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

З підставами відкриття виконавчого провадження та постановою про відкриття виконавчого провадження від 30 липн6я 2021 року вона офіційно ознайомилася лише 04 серпня 2021 року, вважає за можливе та просить суд поновити строк на оскарження дій приватного виконавця Золотарьової Т.В. у виконавчому провадженні №66340407, оскільки до 04 серпня 2021 року про наявність таких дій приватного виконавця нічого не було відомо.

Ухвалою від 19 серпня 2021 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання.

16 листопада 2022 року від приватного виконавця Золотарьової Т.В. до суду надійшли пояснення. Відповідно до вказаних пояснень, зазначено, що у провадженні приватного виконавця Золотарьової Т.В. перебуває виконавче провадження АСВП №66340407 з примусового виконання виконавчого листа №404/1845/15-ц виданого 22 січня 2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 48 076,65 доларів США та 1 235 860,91 грн. заборгованості за кредитним договором №03-101131607-Ф від 07 листопада 2007 року, а також 3 654 грн. судового збору.

Вказаний виконавчий документ був пред`явлений до примусового виконання 30 липня 2021 року на підставі заяви стягувача від 27 липня 2021 року за вих.. № 512/299/2021.

У відповідності до вимог ст.ст. 3,4,24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову.

Вважає доводи наведені у скарзі необґрунтованими та надуманими, а також такими, що не відповідають чинному законодавству.

Зазначено, що зі скарги вбачається, що на думку заявника, пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Із такою інтерпретацією норм чинного законодавства неможливо погодитись. Стаття 12 Закону чітко встановлює законодавчо визначені строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, визначає порядок їх відліку та наводить випадки переривання строків.

Частина 5 даної статті чітко встановлює, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Вказано, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання у відповідності до приписів ч. 1, ч.5 ст. 12 та ч. 5 ст. 37 Закону закінчувався 31 вересня 2021 року. Відповідно виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання в межах строків встановлених чинним законодавством, а відтак винесення постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено згідно вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

У судове засідання представник заявника, адвокат Вітер С.В., надав клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити.

Приватний виконавець Золотарьова Т.В. та представник банку надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону визначено засади, при яких здійснюється виконавче провадження, а саме: верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність , гласність та відкритість виконавчого провадження , розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 серпня 2015 року у справі №404/1845/15-ц, за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АБ «Укргазбанк» 48 076,65 доларів США та 1 235 860,91 грн. заборгованості за кредитним договором №03-101131607-Ф від 07 листопада 2007 року, з яких: 334,24 доларів США прострочена заборгованість по сплаті відсотків з 01 травня 2015 року по 20 травня 2015 року, 47 742,41 доларів США простроченої заборгованості по сплаті відсотків, 480 406,60 грн. пені за простроченими відсотками та 755 454,31 грн. пеня за простроченим кредитом, а також 3 654 грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда 22 січня 2016 року було видано виконавчий лист № 404/1845/15-ц.

Фортечним ВДВС м. Кропивницький було відкрито виконавче провадження, яке було завершено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. 30 липня 2021 року було повторно відкрито виконавче провадження № 66340407 з примусового виконання виконавчого листа 404/1845/15-ц, виданого 22 січня 2016 року.

Оскаржуючи рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 вважає порушеними вимоги статей Закону «Про виконавче провадження» щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та наслідків їх порушення.

Спірні правовідносини виникли на стадії примусового виконання судового рішення та регулюються нормами процесуального права та виконавчого законодавства.

Відповідно до статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частини 2,3 статті 451 ЦПК).

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання. У разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального (виконавчого) строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду (ЦГС) від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина 2 статті 12 Закону).

Згідно з частиною 5 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання (частина 4 статті 12 Закону).

За правилами частини 5 цієї норми, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц).

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист був повернутий державним виконавцем стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» - 31 вересня 2018 року, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Встановлені обставини свідчать про те, що, виходячи з положень частини 5 статті 12 Закону та підстав повернення виконавчого листа (неможливість в повному обсязі або частково виконати рішення), строк повторного пред`явлення цього документа до виконання - три роки встановлюється з дня його повернення, тобто з 31 вересня 2018 року, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Отже, стягувач має право пред`явити виконавчий лист до виконання у строк до 31 вересня 2021 року.

Звернувшись з заявою про примусове виконання виконавчого листа у липні 2021 року, стягувач діяв в межах строків, передбачених статтею 12 Закону.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами частини 5 статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Встановивши ці обставини, суд зазначає, що рішення приватного виконавця постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 22 січня 2016 року щодо боржника ОСОБА_1 , була прийнята в межах повноважень приватного виконавця і права заявника порушено не було.

Відповідно до частини 3 статті 451 ЦПК підстав для задоволення скарги не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 84, 247, 258-260, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, заінтересована особа: ПАТ АБ «Укргазбанк» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 06.02.2023 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова