Дата документу 27.03.2023 Справа № 331/3350/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №331/3350/22 Головуючий у 1-й інстанції:Скользнєва Н.Г.
Провадження №22-ц/807/967/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

27 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Малишева Олександра Віталійовича на бездіяльність посадових осіб Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо виконання судового рішення, зацікавлена особа: Міське комунальне підприємство «Основаніє», -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Малишева Олександра Віталійовича звернулася до суду з скаргою на бездіяльність посадових осіб Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо виконання судового рішення, зацікавлена особа: Міське комунальне підприємство «Основаніє».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Малишева Олександра Віталійовича задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення виконуючого обов`язки начальника Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гостіщевої Тетяни про відмову у знятті арешту з усього майна боржника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Запорізького міського управління юстиції від 17 листопада 2008 року №1191/6 (реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 8197430; номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2044228).

Зобов`язано посадову особу Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поновити порушене право ОСОБА_1 , як спадкоємця боржниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зняття арешту з усього майна боржника ОСОБА_2 , накладеного постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Запорізького міського управління юстиції від 17 листопада 2008 року № 1191/6 (реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 8197430; номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2044228).

Стягнуто з Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Олександрівський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)подало апеляційну скаргубезпосередньо до Запорізького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 14 березня 2023 року, що надійшла до суду апеляційної інстанції 16 березня 2023 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження удового рішення.

Клопотання обґрунтоване тим, що безпосередньо участі у розгляді справи 13 січня 2023 року апелянт, як правонаступник суб`єкта оскарження, діяльність якого була офіційно припинена, не приймав. Обставини прийняття, оформлення, проголошення оскаржуваної ухвали у цій справі невідомі. Копія повного тексту оскаржуваної ухвали правонаступником суб`єкта оскарження отримана 02 березня 2023 року. Вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущено з поважних причин, тому має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та просить його поновити.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2023 року матеріали справи витребувані з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

22 березня 2023 року вищевитребувана справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Проте, Запорізьким апеляційним судом встановлено, що апелянтомпри подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЦПК Україниперебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.3 ст.124 ЦПК Україниякщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1,4,6 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

- на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

- на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що 13 січня 2023 року постановлено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали суду у відсутності апелянта, як правонаступника суб`єкта оскарження, діяльність якого була офіційно припинена (а.с.84-85), повний текс ухвали складено 19 січня 2023 року (а.с.86-92).

Як вбачається із супровідного листа, судом першої інстанції копію оскаржуваної ухвали судом першої інстанції направлено 19 січня 2023 року виконуючій обов`язки Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гостіщевій Т.М. (а.с.93).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із трекінг номером 69 6, адресоване Олександрівському відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вручено «Самойлова» оскаржуване судове рішення 02лютого 2023 року, що повернулося до суду першої інстанції 06 лютого 2023 року (а.с.95).

Проте, апеляційну скаргу подано Олександрівським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)до Запорізького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 14 березня 2023 року.

Отже, апеляційну скаргу подано апелянтом із пропуском строку, встановленого ч.2 ст.354 ЦПК України, на її подачу з дня отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення 02 лютого 2023 року (рекомендоване поштове повідомлення про вручення судового рішення,а.с.95), який припадає на 17 лютого 2023 року (робочий день, п`ятниця).

Окрім того, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом із тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Всупереч викладеному, апелянтом не надано жодного належного доказу на підтвердження викладених ним у клопотанні доводів,відсутності можливості у згаданий період скористатися засобами поштового або електронного зв`язку для подання апеляційної скарги в межах установленого законом строку.

Посилання апелянта, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, щооскаржувану ухвалу отримано 02 березня 2023 року, суд не приймає до уваги, оскільки додана до апеляційної скарги копіяоскаржуваної ухвали судуна якій містить штемпель вхідної кореспонденції ВДВ від 02 березня 2023 року та запис «Гостіщева до розгляду 02.03.2023» з підписом особи, не свідчить про отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали направленої поштою судом першої інстанції 02 березня 2023 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів даної справи, наявне поштове рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із трекінг номером 69 6«Самойлова» адресоване Олександрівському відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)оскаржуваної ухвали суду - 02 лютого 2023 року, яке повернулося до суду першої інстанції 06 лютого 2023 року (а.с.95), що свідчіть про обізнаність апелянта про існування оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року з 02 лютого 2023 року.

Отже, вказані Олександрівським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення суду не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин чи істотних перешкоддля звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому є необґрунтованими та суперечать матеріалам цієї справи.

Крім того, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не в повній мірі відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Апелянтом при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI .

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільненні від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» відповідач не входить до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Також, з ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами та доповненнями вбачається, що юридичні особи не є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати. Дана норма стосується можливості зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати лише для фізичних осіб.

За таких обставин, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини першої стаття 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

За своїм змістом перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної та касаційної інстанції скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 грн.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при зверненні з апеляційною скаргою юридичною особою або фізичною особою підприємцемна ухвалу суду складає 2684,00 грн.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року в справі № 915/955/15.

Отже, розмір необхідної до сплати відповідачем суми судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 2684,00 грн.

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2023 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Відомча ознака: «80» Апеляційні суди

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на судове рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Зазначені обставини перешкоджають вирішенню питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Зважаючи на зазначені недоліки апеляційної скарги, на підставі ст.ст.185,357 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, які зазначені в ухвалі, роз`яснивши, що у разі їх неусунення впродовж вказаного строку, апеляційна скарга буде визнана неподаною і повернута апелянту.

Керуючись ст.ст.185, 354, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Олександрівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року у цій справі - залишити без руху.

Надати Олександрівському відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року у цій справі, оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору у сумі 2684,00 грн в межах строку, встановленого судом або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, встановленого судом.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України.

Суддя: Г.С. Подліянова