1Справа № 2-394/11 4-с/335/6/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Клюшник В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лелікова Сергія Олеговича, зацікавлені особи: ОСОБА_3 , Акціонерне товариство „Райффайзен банк, в.о. начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Проценко Юлія, про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі представника адвоката Лелікова С.О., звернулися до суду зі скаргою в якій зазначають, що 27.03.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі № 2-394/11 (провадження 2/335/4/2014) було ухвалено рішення, яке було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 10.12.2019 року та постановою Касаційного цивільного суду від 29.06.2021 року, яким було частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль про звернення стягнення на майно, вирішено в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ „Райффайзен Банк Аваль за кредитним договором № 014/17-15/1241-35 від 04 серпня 2006 року в розмірі 767 774 грн. 43 коп., з них: заборгованість за кредитом - 40 316,94 доларів США (що еквівалентно 380 063,76 грн.), заборгованість по відсоткам - 21 128,12 доларів США (що еквівалентно 199 172,67 грн.), пеня за простроченими платежами - 20 000 доларів США (що еквівалентно 188 538 грн.), звернути стягнення на предмет договору іпотеки від 08 серпня 2006 року, що посвідчений Задачиною Н.В. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстровим № 3244 - квартиру, загальною площею 83,51 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності (кожному по 1/2 частині) на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Савельєвим Є.О. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 11 червня 2006 року за реєстровим № 1885, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

12.04.2014 року було видано виконавчі листи на виконання зазначеного рішення.

Вказані виконавчі листи неодноразово перебували на виконанні в державній виконавчій службі та у приватного виконавця.

30.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. було реалізовано предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Того ж дня, між кредитором АТ „Райффайзен Банк Аваль та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором № 014/17-15/1241-35 від 04 серпня 2006 року, яким сторони домовились про те, що з 30.08.2021 року боргові зобов`язання за кредитним договором припинилися, а кредитний договір вважається розірваним, сторони не мають одне до одної жодних претензій.

Довідкою б/н від 23.09.2021 року АТ „Райффайзен Банк Аваль засвідчило відсутність заборгованості за кредитним договором № 014/17-15/1241-35 від 04 серпня 2006 року.

22.09.2021 року приватним виконавцем Безмагоричних М.А. були закінчені виконавчі провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник посилаючись на те, що судове рішення та виконавчі листи фактично виконані, та стягувач не має жодних претензій до ОСОБА_2 , відповідно, та на підставі вимог ч. 5 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження, просить суд зобов`язати посадових осіб Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: номер запису про обтяження: 8653534 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації 09.02.2015 09:55:19, державний реєстратор: Козаченко М.В., Запорізьке міське управління юстиції; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №44755727, виданий 04.02.2015, видавник головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас Коньон О.Р.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19179146 від 09.02.2015; вид обтяження: арешт нерухомого майна.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Леліков С.О. надав пояснення аналогічні зазначеним в скарзі та наполягав на задоволенні скарги.

Інші учасники, будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги до суду не з`явилися, правом висловити своє відношення до скарги в процесуальних заявах не скористались.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, з огляду на що суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності сторін.

Вислухавши пояснення представника заявниці, вивчивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В постановах Верховного суду у справах № 707/1530/21 від 25.05.2022 року, №21/170-08 від 01.11.2021 року, захист права власності боржника під час або після завершення виконавчого провадження підлягає захисту за наявності самого порушеного права, встановлення недоцільності чинного арешту майна та можливості його зняття за рішенням суду у відповідності до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» при зверненні боржника до суду у формі скарги на дії державного виконавця.

В пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах надано роз`яснення, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначені наслідки завершення виконавчого провадження, а саме, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом»).

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В частині 4 статті 59 Закону зазначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, якими є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною 5 статті 59 Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно відповіді Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) №18965/1 від 17.06.2022 року відсутні підстави для зняття арешті з майна ОСОБА_2 .

Тобто, фактично заявниками оскаржується бездіяльність органу державної виконавчої служби.

У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 127/2-2177/2005 (провадження № 61-38328св18) викладено правовий висновок, що бездіяльність, на відміну від дії, не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення. Встановлення строків звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення та, відповідно, здійснення незаконної бездіяльності.

З огляду на те, що виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 04.02.2015 року у цивільній справі № 2-394/11 підтверджено постановами приватного виконавця про повне фактичне виконання виконавчих листів та довідкою, виданою стягувачем, отже вимоги заявниці щодо зняття арешту, який безпосередньо пов`язаний з виконанням вказаного рішення підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 450, 451 ЦПК України, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі представника адвоката Лелікова Сергія Олеговича, зацікавлені особи:, Акціонерне товариство „Райффайзен банк, в.о. начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Проценко Юлія, про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ): номер запису про обтяження: 8653534 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації 09.02.2015 09:55:19, державний реєстратор: Козаченко М.В., Запорізьке міське управління юстиції; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №44755727, виданий 04.02.2015, видавник головний державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас Коньон О.Р.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19179146 від 09.02.2015; вид обтяження: арешт нерухомого майна.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Ю.В.Геєць