справа № 208/1832/22
№ провадження 2/208/258/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

за участі:

секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

сторони:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гергель К.О.

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Демінова О.І.,

представника 3-ої особи, Служби у справах дітей Кам`янської міської ради Таранухи Ж.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у місті Кам`янське Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні», -

встановив:

1. Зміст позовних вимог.

У квітні 2022 року адвокат Гергель К.О., яка діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 подала до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у правах дітей Кам`янської міської ради «про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні».

Згідно до змісту позовних вимог позивач просить:

1.Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити спосіб участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом встановлення наступного графіка побачень та спілкування, а саме:

-кожного вівторка та четверга з 16.00 години до 20.00 години без присутності батька;

-кожної суботи з 09.00 годин по 19.00 годин без присутності батькв;

-під час літніх канікул з 09.00 годин 04 липня по 09.00 годин 18 липня місяця кожного року без присутності батька;

-під час зимових канікул з 09.00 годин 1 січня по 09.00 годин 08 січня місяця кожного року без присутності батька.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Уточнив позовні вимоги, в редакції станом на 10 жовтня 2022 року, позивачем заявлено про:

1. Зобов`язати ОСОБА_2 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 , у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та визначити спосіб участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ., шляхом встановлення наступного графіка побачень та спілкування,а саме: - кожного вівторка та четверга з 16.00 години до 19.00 години в присутності батька за місцем проживання ОСОБА_3 , з урахуванням графіку та стану здоров`я дитини, перші три місяці після набрання чинності рішенням суду у даній справі; - кожного вівторка та четверга з 16.00 години до 20.00 години без присутності батька, з урахуванням графіку та стану здоров`я дитини, після спливу трьох місяців після набрання чинності рішенням суду у даній справі; - - кожної суботи з 09.00 годин по 19.00 годин без присутності батька з урахуванням графіку та стану здоров`я дитини, після спливу трьох місяців після набрання чинності рішенням суду у даній справі;; - - під час літніх канікул з 09.00 годин 04 липня по 09.00 18 липня місяця кожного року без присутності батька з урахуванням графіку та стану здоров`я дитини, після спливу трьох місяців після набрання чинності рішенням суду у даній справі; - - під час зимових канікул з 09.00 годин 1 січня по 09.00 годин 8 січня місяця кожного року без присутності батька, з урахуванням графіку та стану здоров`я дитини, після спливу трьох місяців після набрання чинності рішенням суду у даній справі; - в день народження ОСОБА_1 25.12 з 15.00 по 19.00 годину, з урахуванням графіку та стану здоров`я дитини, після спливу трьох місяців після набрання чинності рішенням суду у даній справі; - в день народження ОСОБА_3 26.11. забезпечити можливість відвідати дитину протягом 2 годин поспіль в будь-який зручний час за попередньою домовленістю з метою привітання та передання подарунку дитині»

2. Зобов`язати ОСОБА_2 , повідомляти ОСОБА_1 , про зміну місця проживання малолітньої онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про зміну дошкільного та шкільного закладу, яке відвідуватиме дитина.

3. Зобов`язати ОСОБА_2 , надавати ОСОБА_1 , можливість спілкуватись з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . по телефону з використанням як мобільного зв`язку так за допомогою відеозв`язку у вільний час дитини за попередньою домовленістю.

2.Позиція позивача.

Звертаючись із позовом, позивачем зазначено, що вона є бабусею онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати якої її донька - ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_6 померла. На час своєї смерті, її донька ОСОБА_5 разом із дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За своє життя, її донька ОСОБА_4 12 серпня 2016 року, зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 , який є батьком її онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У 2019 році ОСОБА_4 , припинила сумісне проживання с чоловіком та переїхала разом із донькою ОСОБА_6 , жити до неї і її батька ОСОБА_7 .

30 вересня 2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

ІНФОРМАЦІЯ_6 донька позивача ОСОБА_4 померла, і в тому ж місяці онука позивача ОСОБА_3 переїхала до свого батька ОСОБА_2 , де і проживає на час звернення із позовом.

З моменту переїзду онуки до відповідача, за виключенням тимчасового перебування дитини у позивача на час хвороби останнього у листопаді місяці, позивач позбавлена можливості бачитись та спілкуватись з онукою через спричинення перешкод батьком дитини, так як всі спроби Позивача хоча б побачити онуку, передати їй іграшку, були присічені відповідачем шляхом відмови у візитах до дитини як за місцем її проживання, так і в дитячому садочку. Відповідач погрожував адміністрації дитячого садка після того, як позивач намагалась побачити онуку хоча б в приміщенні дошкільного закладу. На дзвінки позивача відповідач не відповідає, у відповідь на прохання представника позивача надати можливість бабусі бачитись з онукою мирним шляхом відповідач заявив про небажання дитини бачитись з бабусею. Однак таке твердження визиває розумний сумнів з огляду на тривале проживання дитини в любові та турботі разом з позивачем протягом двох років, що передували виниклому конфлікту. Приязні стосунки дитини з позивачем знаходять свої підтвердження як в опитуванні сусідів Позивачки, проведеного адвокатом Позивача, так і листом відповіддю з дошкільного закладу, який відвідує дитина та до якого дитину неодноразово супроводжувала Позивач. Позивач характеризується як порядна та відповідальна людина, не перебуваючи на обліку ані в психоневрологічному ані в наркологічному диспансері, не має судимостей. Позивач є пенсіонеркою, має власну квартиру, облаштовану для перебування та придатну для виховання та розвитку дитини, проживає одна, оскілки в один місяць поховала як доньку так і свого чоловіка. Місце проживання Позивача розташовано неподалік дитячого садочку, який відвідує дитина та в межах одного міста з місцем проживання онуки. Тобто відсутні будь які чинники, які б могли заважати рідній бабусі бачитись з онукою та проводити з нею певний час.

3.Позиція відповідача.

Відповідач позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 не визнані вцілому та зазначено, що ОСОБА_2 не оспорює факт того, що позивач є бабусею його малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , також він не оспорює і те, що його дружина, донька позивача ОСОБА_4 у 2019 році забрав дитину повернулася жити до батьків.

Але весь час він не втрачав зв`язок ні з дружиною, ні з дитиною, піклувався про них, матеріально забезпечував їх.

Внаслідок трагедії яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 його дружина ОСОБА_4 загинула. Перед цим у сім`ї позивача також відбулася втрата, а саме помер чоловік позивача. А тому дитина ОСОБА_6 дуже чутливо сприйняла втрату дідуся, а потім своєї матері. Крім того, про смерть матері, дитині сказала її бабуся, позивач, що також дуже вразило доньку.

У жовтні 2021 року він одразу ж забрав дитину до себе, проти чого позивачка не заперечувала. Коли він забрав дитину, вона була дуже пригніченою.

Дитина продовжувала ходити до дитсадочку який вона відвідувала до смерті матері, але позивач проти всіх заборон, які були наявні на той час з Covid-19, приходила до садочку, про що він дізнавався від дитини, яка плакала і просила не віддавати її бабусі. Після кожного такого випадку, йому було дуже складно потім вести дитину до садочку, бо дитина не хотіла туди йти.

В подальшому дитину він перевів до іншого дитсадочку, де вона стала відчувати себе спокійно.

Він не перешкоджає бабусі спілкуватися з онукою і бути у її житті, але на сьогоднішній час, дитина не хоче спілкуватися і бачитися з бабусею, вона її боїться. Він вимушений був звертатися до психолога і було підтверджено необхідність не травмування психіки дитини, які треба відійти від болі втрат, та негативних вражень які вона отримала від бабусі.

Один з разів бабуся приїжджала до онуки, за місцем його проживання, він вийшов із дитиною до неї, але дитина не хотіла з нею спілкуватися, пряталася за нього.

А тому просить врахувати що він не чинить перешкод позивачу у вихованні та спілкуванні з онукою, але сама дитина не бажає ні бачитися, ні спілкуватися із бабусею, бо вона відчуває страх, боязливість при лише нагадуванні про бабусю.

4.Позиція 3-ої особи.

Представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради підтримав висновок наданий Органом опіки та піклування щодо доцільності участі у житті дитини бабусі, так як на їх думку участь бабусі, як жінки у житті дівчинки, підтримання родинного зв`язку є на користь дитині.

5.Думка дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Враховуючи вік дитини, на час розгляду справи як то повних п`ять років, судом заслухана думка дитини під час судового розгляду, при цьому бабуся і батько дитини на час заслуховування дитини були видалені із зали судового засідання.

Заслуховування дитини проведено у присутності представника 3-ої особи, Служби у справах дітей Кам`янської міської ради Таранухи Ж.М., вихователя дитячого садочку ОСОБА_8 , за участі представника позивача адвоката Гергель К.О., та представника відповідача адвоката Демінова О.І..

Під час спілкування з дитиною, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зазначила, що вона проживає із батьком, ходить до дитячого садочку, де має друзів, з якими грається, займається, від чого отримує задоволення та гарні враження. Дитина повідомила про гарні стосунки з батьком, наявність у неї улюблених іграшок, улюблених занять та відвідувань ігрових комплексів із батьком. При запитанні щодо наявності в неї спілкування з двома бабусями, яка одна з них мати її батька, а інша мати матері дитини, ОСОБА_6 відмовилася говорити. На запитання щодо бабусі ОСОБА_1 , дитина замкнулася повідомила про не бажання говорити, чи бажає що б бабусі спілкувалася із нею і її батьком, дитина відповідала що не бажає, і трішки її боїться.

Присутня разом із дитиною вихователь ОСОБА_8 зазначила, що дитина прийшла до їх садочку з іншого, і з самого початку коли батько її приводив у садочок дитина постійно побоювалася і проявляла тривогу що прийде до садочку бабуся, і просила не впускати її до неї, це дуже дивувало вихователів бо вони були обізнані про трагедію сім`ї і що дитина втратила мати. Сама дитина повідомляла що її били і кричали. Також було надано характеристику дитини, яка охарактеризована як дружелюбна, спокійна, яка дуже швидко була прийнята дитячим колективом. Дитина доглянута, охайна. Зі слів самої дитини, вона діточкам у садочку розказує про те, як вони з батьком проводять вихідні із задоволенням та захопленням. На її думку, на теперішній час дитина відчуває страхи пов`язані із бабусею і тому це не на користь дитини.

6.Спеціаліст психолог Обласного комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_9 ..

Спеціаліст був запрошений за клопотанням сторони відповідача, як особа яка склала довідку про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару від 26 вересня 2022 року за № 50.

ОСОБА_9 зазначила що у вересня 2022 року до центру звернувся ОСОБА_2 , як батько малолітньої дитини, з проханням провести психологічне діагностування актуального психоемоційного стану його та його доньки, діагностування його батьківського потенціалу та з`ясування ставлення дитини до батька та бабусі ОСОБА_1 у зв`язку з позовом до суду ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_3 . Психологічне діагностування проводили: вона як психолог і соціальний педагог. Так, було проведено діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування батька ОСОБА_2 , психологічне діагностування ОСОБА_10 діагностичне інтерв`ю, використання метода включеного та відстороненого спостереження в активній частині сенсорній кімнаті, методика «Гніздо та його мешканці», методика «Малюнок родини», « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

При цьому спілкування та діагностування дитини, проводилося без участі батька, для виключення можливого впливу на дитину. Актуальний психоемоційний стан ОСОБА_6 мінливий (лабільний), вона відчуває тривогу, отримала травматизацію через втрату матері, її психоемоційний стан нестабільний: відчуває емоційну напругу, тривогу, невпевненість, страх перед майбутнім. ОСОБА_6 відчуває страх втрати близької людини, а так як для неї найближчою людиною є батьком, то він для неї відображає її всесвіт, де їй комфортно, безпечно і затишно. При спогадах за бабусю ОСОБА_1 дитина відчуває негативні спогади, відчуває деструктивні емоції, відчуття страху, що спогади про минуле про біль втрати напряму пов`язані із бабусею, яка при активізації своїй участі у житті дитини фактично стане тригером, тобто знов повертає її до подій та спогадів які для дитини є страшні, і тому психологічно дитина сама захищає себе від цього, висловлює відмову від спілкування із бабусею, з якою в неї пов`язані самі болісні події у житті та спогади, що її травмує, бо психіка дитини ще дуже вразлива. А тому не час наразі іти проти бажання дитини, бо насильні дії, примушування до спілкування дитини з якою вона не бажає мати контакт, завдасть шкоди дитині і її психіці.

На її думку для нормалізування контакту між дитиною та бабусею, необхідний час для стабілізації психологічного стану дитини, відчуття в неї самої відсутності супротиву до спілкуванні із бабусею.

7.Свідки.

7.1.Свідки сторони позивача.

Допитані в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з позитивного боку охарактеризували позивача, загиблу ОСОБА_13 , як мати ОСОБА_6 , зазначив, що під час проживання дитини із матір`ю за адресою її батьків, тобто у позивача, бабуся приймала участь у життя дитини, і дитина до неї ставилася добре.

Батько дитини, коли ОСОБА_14 проживала у батьків, навідував їх, гуляв із дитиною.

ОСОБА_14 повернулася до батьків бо їй було тяжко проживати із чоловіком. Під час життя ОСОБА_14 була відповідальною мамою і завжди піклувалися про ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_12 також зазначила, що коли ОСОБА_14 вийшла заміж, то обмежила спілкування з нею і іншими особами, і спілкування вже відновилося після повернення ОСОБА_14 до батьків. З її слів, чоловік її обмежував. Знає що коли батько ОСОБА_6 приїздив до дитини, то ті іграшки які привозив дитині, потім забирав із собою.

Свідок ОСОБА_15 зазначила, що була знайома із ОСОБА_14 з 1991 років, були з нею однокласниці і ОСОБА_14 була хрещеною її дитини. Коли ОСОБА_14 вийшла заміж, то припинила з нею спілкуватися, не вітала хрещену з днем народження, не навідувала її, бо як їй відомо чоловік забороняв їй у такому спілкуванні. Коли ОСОБА_14 померла, то дитина повернулася до батька.

Свідок ОСОБА_16 зазначила що вона працює у дитячому садочку який відвідувала ОСОБА_6 з 2019 року. Дитина на той час проживала із мамою, бабусею і дідусем. Дитину приводили і забирали то мати то бабуся. Після смерті матері, до дитсадочку прийшов батько повідомив про трагедію у сім`ї та бажав забрати дитину, що стало підставою для звернення у Службу у справах дітей КМР. Після того як дитина стала жити із батьком, був випадок що батько приходив і сварився з адміністрацією садочка. Єдиний раз вона бачила ОСОБА_6 яка плакала і казала що бабуся винна у смерті матері. В закладі є психолог і вона спілкувалася з дитиною. Потім дитину у 2022 році перевели до іншого садочку.

7.2.Свідки сторони відповідача.

Допитані в якості свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 як батьки відповідача та як бабуся та дідусь онуки ОСОБА_6 , повідомили, що відповідач є їх сином, який одружився із матір`ю ОСОБА_6 . Подружжя проживало дружно і мирно, окремо як від них так і від батьків ОСОБА_14 . У 2019 році ОСОБА_14 , забрав дитину ОСОБА_6 , пішла жити до своїх батьків. При цьому їх син, весь час підтримував зв`язок із дитиною, та дружною, піклувався про них, надавав матеріальну допомогу.

Коли ОСОБА_14 звернулася за аліментами на дитину, то відповідач не мав заборгованості з її сплати і при цьому додатково здійснював забезпечення дитини.

Після загибелі ОСОБА_14 , ОСОБА_6 повернулася до батька, з яким проживає є доглянутою, охайною і життєрадісною. Але при спогадах за бабусю ОСОБА_1 , дитина висловлює небажання з нею спілкуватися, бо її боїться і не хоче до неї іти. ОСОБА_2 захищає свою дитину, і коли ОСОБА_6 не хоче спілкуватися з бабусею, то він про це і говорить. Коли ОСОБА_1 приходила до житла відповідача, то ОСОБА_6 не хотіла з нею зустрічатися і спілкуватися. Крім того, знаючи що дитина не хоче з нею спілкуватися, бабуся ОСОБА_1 без дозволу батька проходила до дитячого садочку коли був карантин і нікого туди не пускали, намагалася схопити ОСОБА_6 , яка від неї тікала і плакала. Після цього ОСОБА_6 не бажала іти до дитячого садочку, були пригнічена та стривожена.

ОСОБА_19 , зазначила що вона є тіткою відповідача, і стверджує, що життя дитини ОСОБА_6 у бабусі ОСОБА_1 негативно впливало на дитину, яка за її думкою доглянута не була. Коли дитина повернулася до батька, то вона доглянута, нагодована, і забезпечена всім необхідним. Дитина не згадує про бабусю, і не бажає з нею спілкуватися.

ОСОБА_20 зазначив що є двоюрідним братом відповідачу, з яким має близькі родинні стосунки. Дуже часто спілкується як з ОСОБА_2 так і з ОСОБА_6 , яка при зустрічі з ним дуже життєрадісна, любить грати у футбол. Жодного разу від дитини після того, як вона повернулася до батька, не чув що б вона згадувала бабусю ОСОБА_1 чи бажала її побачити. Відповідач робить все для захисту дитини і піклується за нею.

8.Заяви, клопотання, процесуальні питання.

12 квітня 2022 року позивачем подано позов до провадження суду.

13 липня 2022 року судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача.

18 липня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

28 вересня 2022 року відповідачем поданий відзив на позов.

10 жовтня 2022 року позивачем подано відповідь на відзив.

10 жовтня 2022 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.

17 жовтня 2022 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

25 жовтня 2022 року відповідачем подано відзив на уточнену позовну заяву від 10 жовтня 2022 року.

06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

9.Фактичні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , має статус пенсіонера, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 виданого 04 лютого 2014 року (т. 1 а.с. 14).

ОСОБА_1 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджено довідками (т. 1 а.с. 29).

За житловими умовами ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 яка має задовільні умови для перебування дитини, що підтверджено актом обстеження умов проживання від 14 вересня 2022 року (т. 1 а.с. 111).

На підтвердження психологічного стану ОСОБА_1 позивачем подано копію експертного висновку психолога (т. 1 а.с. 137-138), за змістом якого ОСОБА_1 має конфліктні стосунки зі своїм зятем ОСОБА_2 ще за часи його спільного проживання із її донькою, а після смерті доньки ОСОБА_21 , онука стала проживати із батьком, що викликає занепокоєння за дитину, відсутність у її житті матері. На думку психолога ОСОБА_22 , ОСОБА_23 залишившись без матері потребує формування жіночної ідентичності та знання про себе «Яка я жінка?» у майбутньому, і тому участь бабусі у її житті важлива для її жіночої ідентичності, знань про її жіночий рід.

Факт родинних стосунків між ОСОБА_1 і ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як між матір`ю і донькою, підтверджено копією свідоцтва про народження виданого Дніпродзержинським міським ЗАГС від 21 серпня 1980 року, актовий запис № 2464 (т. 1 а.с. 13).

Між ОСОБА_2 і ОСОБА_24 зареєстровано шлюб, згідно до актового запису № 308 від 12 серпня 2016 року проведений Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області свідоцтво серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 20, 81). Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_25 змінено на ОСОБА_26 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Дніпровським районним місті Кам`янське відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 12.12.2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_11 у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Дніпровським районним місті Кам`янське відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 12.12.2017 року (т. 1 а.с. 30, 82).

Як зазначеного сторонами у 2019 році сторони стали проживати окремо, і їх спільна дитина стала проживати разом із матір`ю ОСОБА_4 , за місцем проживання її батьків позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ..

Судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року у справі № 208/6527/20 провадження № 2-н/208/743/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2020 року і до повноліття дитини, що підтверджено копією судового наказу (т. 1 а.с. 23-24).

Згідно довідки Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області від 14 вересня 2022 року за № 33329/3 (т. 1 а.с. 92), ОСОБА_2 не мав заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини.

Також довідкою КП Дніпропетровська обласна станція переливання крові ДОР від 29 вересня 2022 року за № 949 (т. 1 а.с. 161), підтверджено офіційного місця роботи ОСОБА_2 , із зазначенням графіку його роботи.

З вересня 2020 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стала відвідувати Дошкільний заклад «Веселий вулик», що підтверджено довідкою та характеристикою на дитину (т. 1 а.с. 27-28), за змістом яких дитину охарактеризовано з позитивної сторони, зазначено що до загибелі матері дитини, дитину до дитячого садочку приводила та забирала також і бабуся, а після смерті матері так як дитина змінила місце проживання, її приводить та забирає батько, який висловлює незгоду щодо допуску бабусі у дитячий садочок.

Смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована актовим записом № 1532 від 13 жовтня 2021 року проведеного Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). (т. 1 а.с. 19, 83).

З вересня 2022 року дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відвідує дошкільний навчальний заклад № 3 «Планета дитинства», яким видано позитивну характеристику на дитину, за змістом якої зазначено що дитина проживає із батьком, має всі необхідні умови для розвитку, та достатнього рівня житлово-побутові умови (т. 1 а.с. 84).

Актом № 104/з оцінки потреб сім`ї/особи проведений спеціалістом Галзуновою І.В. КЗ «ЦНСП» КМР відділ соціальної роботи із сім`ями, дітьми та молоддю, які належать до вразливих груп населення (т. 1 а.с. 85-88), встановлено відповідного до необхідних житлово-побутових умов, забезпечення дитини окремою кімнатою для проживання, одягу, іграшок тощо.

Згідно до Довідки обласного комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару від 26 вересня 2022 року за № 50 (т. 1 а.с. 89-91), До КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» ДОР ( далі Центр) звернувся батько ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 для проведення психологічного діагностування актуального психоемоційного стану його та його доньки, діагностування його батьківського потенціалу та з`ясування ставлення дитини до батька та бабусі ОСОБА_1 у зв`язку з позовом до суду ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у спілкуванні з онукою ОСОБА_3 . 22 вересня 2022 року з ОСОБА_27 був укладений договір на надання соціально-психологічних послуг в режимі денного стаціонару. Психологічне діагностування проводили : психолог ОСОБА_9 , соціальний педагог ОСОБА_28 .

Психологічне діагностування ОСОБА_10 відбувалося наодинці зі спеціалістами Центру, задля об`єктивної оцінки психоемоційного стану дитини. Згідно результатів психологічного діагностування виявлено, що актуальний психоемоційний стан ОСОБА_6 мінливий (лабільний). Переважає тривожність. Когнітивний розвиток дівчинки відповідає віковим нормам, вільно висловлює власні думки, не схильна до фантазування.

У ході психологічного діагностування виявлено, що ОСОБА_6 отримала травматизацію через втрату матері, її психоемоційний стан нестабільний: відчуває емоційну напругу, тривогу, невпевненість, страх перед майбутнім. ОСОБА_6 відчуває страх втрати близької людини, а так як для неї найближчою людиною на даний час є батько, вона боїться його втратити і залишитися сама. Так як проживання дитини з матір`ю та бабусею в оселі бабусі ОСОБА_1 залишило негативні спогади та деструктивні емоції, пов`язані зі втратою матері, бабуся може виступати для ОСОБА_6 тригером (це те, що викликає у людини, що пережила психотравмуючи події повторне переживання травми та негативних емоцій, пов`язаних з травмою. Люди зазвичай свідомо або несвідомо намагаються уникати зустрічей із тригером), дівчинка обґрунтовано уникає зустрічей з нею.

На запитання спеціалістів відносно бабусі ОСОБА_1 та про те, як дівчинка жила в бабусі, у ОСОБА_6 включаються захисні механізми, а саме: ігнорування, уникнення (дівчинка уникає розмов про бабусю, не відповідає на запитання). Згодом, ОСОБА_6 все ж таки розповіла: «Я жила с мамой и бабушкой, мама умерла, папа меня забрал из садика, и мы с ним стали жить. Когда баба приходила в садик, я плакала, я боялась, что она меня заберет с собой. Она кричала на меня, наказывала и не чистила мне зубы, она злая. Я ее не люблю, я так сама решила. Я ее боюсь. Если она меня заберет, я буду плакать».

При використанні методики «Гніздо та його мешканці» (проекція внутрішньо родинних відносин) виявлено, що ОСОБА_6 пережила психотравмуючи обставини, пов`язані зі втратою матері, і має страх залишитися без близької людини. Батько є наразі найближчою людиною для дитини.

Методика «Малюнок родини» показала, що дівчинка своєю родиною вважає батька, бабусю та дідуся з боку батька. Дівчинка ідентифікує себе з батьком, він є для неї авторитетом та домінуючою особою в її житті.

Проекційний малюнок «Портрет бабусі» намальовано в коричневому кольорі з наявністю агресивних елементів (великі зуби, підняті вгору руки, рога на голові), що є маркером того, що ОСОБА_1 виявляла агресію щодо ОСОБА_6 . Дівчинка відокремлює бабусю від себе масивним парканом.

На даний час ОСОБА_6 виявляє небажання спілкуватися з бабусею, побоюється її, вона викликає в неї негативні емоції. Примус до спілкування ОСОБА_10 з бабусею ОСОБА_1 може викликати в неї негативні емоції. Примус до спілкування ОСОБА_10 з бабусею ОСОБА_1 , може викликати ретротравматизацію у дівчинки та призведе до погіршення психоемоційного стану ОСОБА_6 .

Рекомендовано:

-зосередження на майбутньому дитини, її всебічному розвитку;

- ОСОБА_23 повинна перебувати в режимі емоційної стабільності та в безпечному середовищі;

-при вирішенні питання щодо спілкування дитини з бабусею ОСОБА_1 необхідно враховувати побажання дитини та можливість негативних наслідків для її психіки при примусі до спілкування; після того, як психоемоційний стан дитини буде відновлений, спілкування з бабусею ОСОБА_1 може бути поновлене в конструктивному вигляді, за наявності бажання дитини;

-батькові ОСОБА_2 сприяти відновленню психоемоційного стану дитини;

-для більш об`єктивної оцінки ситуації ОСОБА_1 рекомендовано пройти психологічне діагностування її стилю поведінки та психоемоційного стану.

10.Норми права.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

11.Висновки і мотиви.

Як встановлено судом, позивачем ОСОБА_1 , як бабусею, заявлені вимоги до відповідача ОСОБА_2 , як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та участі бабусі у її вихованні.

Судом враховується, що місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є місце проживання її батька ОСОБА_2 , після того як її матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 загинула, і дитина залишилася без матері.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналогічної позиції притримується і судова практика. Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №357/17852/15-ц визначено, що: «Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Чинне законодавство України у багатьох нормативно-правових актах, зокрема у Сімейному кодексі України, передбачає необхідність вислухати думку дитини при прийнятті рішень що стосуються її життя (наприклад, ст. 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном).

Судом було враховано, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час судового року має вік більш ніж п`ять років, і має право бути почута і висловити свою думку щодо наявності в неї бажання на спілкування з бабусею ОСОБА_1 ..

Під час судового розгляду, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначила на небажання спілкуватися з бабусею ОСОБА_1 ..

Також, заслухана в судовому засіданні вихователь ОСОБА_8 , яка будучи присутньою під час заслуховування дитини зазначила, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під час відвідування садочку на початковому етапі особисто висловлювала побоювання і просила не пускати у садочок бабусю ОСОБА_1 ..

Допитаний спеціаліст ОСОБА_9 , як психолог, яка підтвердила висновки викладені у довідці Обласного комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару від 26 вересня 2022 року за № 50 висновки щодо недоцільності примушувати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , примусово спілкуватися із бабусею, ОСОБА_1 з якою у дитини пов`язані страхи, негативні спогади, болісні відчуття, і є людиною при спілкуванні з якою вона згадує біль втрати своєї матері.

Допитані свідки сторони відповідача батьки відповідача зазначили на негативні наслідки які їх онука відчуває та її психологічний стан після намагання бабусі ОСОБА_1 проти волі онуки спілкуватися з нею, що негативно впливає на дитину.

Позиція сторони позивача ОСОБА_1 зводиться до того, що саме відповідач як батько онуки чинить перешкоди бабусі, але як встановлено в ході судового розгляду, стороною позивача не надано жодного належного, допустимого і достатнього доказу того, що позивачу чиняться такі перешкоди з боку відповідача.

Проте як встановлено з сукупності досліджених доказів і заслуханих свідків, як сторони позивача так і сторони відповідача, відповідач враховуючи психологічний стан дитини, створюючи їй належні і необхідні умови для життя та розвитку, маючи на меті оберігання дитини від хвилювань та погіршення її емоційного стану, враховує саме думку і бажання дитини на спілкування дитини із позивачем ОСОБА_1 ..

Як підтверджено самою позивачкою під час судового засідання, вона звертається до відповідача з питань можливості зустрітися з онукою, але останній повідомляє їй про небажання дитини на спілкування з нею.

Також як встановлено судом, під час відвідування бабусі онуки за місцем мешкання відповідача, дитина не бажала спілкуватися із позивачем, не відходила від батька, що також не оспорювалося і ОСОБА_1 під час судового розгляду, та підтверджено свідками.

Судом враховується, що і самою позивачкою ОСОБА_1 зазначено, що дитина не бажала з нею спілкуватися.

Таким чином, бажання та потреба бабусі у спілкуванні з онукою, не може превалювати над бажанням дитини до такої спілкування, як і не може бути розцінена по відношенню до бабусі, як перешкода з боку батька.

Суд не применшує важливість участі позивача у житті, вихованні і розвитку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проте шляхом примусу до такого спілкування не можливо досягнути такої мети.

Але звертаючись до суду із позовної заяви, позивач, згідно до частини першої статті 4 ЦПК України, повинен довести що його права, свободи чи законні інтереси є порушеними, невизнаними або оспорюваними.

Також судом враховується, що поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Можливість практичного здійснення права на звернення до суду за судовим захистом залежить від певних передумов, які у цивільній процесуальній літературі іменуються передумовами права на звернення до суду за судовим захистом. Ці передумови розподіляють на суб`єктивні, які належать до особистості суб`єктів спору, та на об`єктивні, пов`язані з характером предмета, який підлягає внесенню на розгляд суду; на позитивні та негативні залежно від зв`язку права на звернення до суду з наявністю або відсутністю цих передумов.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

А тому враховуючи що сам факт небажання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на спілкуванні з бабусею, не є перешкодою з боку відповідача, на підставі чого заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є такими що не підлягають задоволенню, з підстав їх не доведення і не обґрунтування своєї позиції на підставі належних, допустимих і достатніх доказах.

Крім того, суд вважає зазначити, що керуючись почуттям любові до дитини, обов`язок підготувати її до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.

Діючи миром, а не протистоянням, батько дитини повинен надати можливість бабусі підтримувати її місце в житті онуки, яке вона займала та прагне займати, що відповідає правам як дитини так і бабусі, але з врахуванням бажання дитини і її психологічного та фізичного стану здоров`ю.

Суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що здійснення сторонами своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, із забезпеченням якнайкращих умов для її життя, здоров`я і безпеки. Права сторін, як батька так і бабусі, не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Також, сторони не позбавлені можливості вирішувати питання виховання та участі у житті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,, враховуючи їх спільні інтереси, і найголовніше - інтереси дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

12.Судові витрати.

Враховуючи що судом не встановлено підстав для задоволення заявленого позову, то згідно до ст.. 141 ЦПК України, понесені стороною позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок (а.с. 1), і 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок з оплати отриманої правової допомоги, підлягають покладенню на сторону позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні» - відмовити.

Понесені позивачем судові витрати, з оплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, і 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок з оплати отриманої правової допомоги, - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

третя особа: - Служба у правах дітей Кам`янської міської ради, юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Свободи, будинок № 2/1.

Повний текст судового рішення складений 10 березня 2023 року.

Суддя Івченко Т. П.