Справа № 296/9936/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої - судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Репіковій З.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославовича про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача грошових коштів у сумі 35 690,00 грн., що безпідставно отримані після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Вимоги позову мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою з вимогами до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в натурі, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2018 № 9429, про визнання права власності на спадкове майно і його поділ в натурі з виплатою грошової компенсації за частку у спільному майні.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021 по справі №296/11579/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 депозитний вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн.; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2018 за № 9438, видане нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. на ім`я ОСОБА_3 , в частині визначення спадкового майна - вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн.; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини депозитного вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альафа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн. - як спільного сумісного майна подружжя та на 1/4 частини депозитного вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн. - в порядку спадкування; в решті вимог позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05.02.2021 в частині вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину грошових коштів (недоотриманої пенсії за лютий місяць 2018) і визнання права на пенсію, та про поділ майна в натурі. Ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2018 за реєстровим №9438 в частині спадкового майна у вигляді грошових коштів (недоотриманої пенсії за лютий місяць 2018 в сумі 4765 грн.96 коп., які розміщені на рахунку Житомирського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області); визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаних коштів як спільне майно подружжя; визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 по 1/4 частині зазначених коштів за кожною в порядку спадкування за законом.

З метою отримання належних до виплат сум на підставі рішень судів, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Житомирського відділення АТ «Альфа-Банк» та до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Відповідно до відповіді Житомирського відділення АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2018 виплачено грошові кошти в розмірі 68799,00 грн. з рахунку спадкодавця ОСОБА_4 . Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.10.2021 недоотриману ОСОБА_4 пенсію було виплачено позивачу та іншій особі.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 набула грошові кошти, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.09.2018 за реєстровим №9438, яке відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021 та постанови Житомирського апеляційного суду від 16.06.2021 по справі №296/11579/18 визнано недійсним, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 35690,99 грн.

Ухвалою суду від 15.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

На адресу Корольовського районного суду м. Житомира 21.06.2022 надійшов відзив, відповідно до якого ОСОБА_3 просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що 06.09.2018 нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. видано свідоцтво про право на спадщину за законом №9438. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира та Постановою Житомирського апеляційного суду вищезазначене свідоцтво визнано недійсним в частині спадкового майна депозитного вкладу у ПАТ «Альфа-Банк» та у вигляді грошових коштів (недоотриманої пенсії за лютий місяць 2018). Відповідачка вказує, що факт визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не є підставою для повернення отриманих на законних підставах коштів. Відповідач вважає, що кошти набуті нею за наявності правових підстав, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень ст.1212 ЦК України. Відповідач стверджує, що позов необхідно подати до нотаріуса, який своїми діями спричинив позивачу вказані збитки, у зв`язку з чим остання просить залучити до справи нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог.

Згідно відповіді на відзив від 04.07.2022 ОСОБА_1 вказує, що відповідачка володіє грошовими коштами, які були нею набуті на підставі, яка згодом відпала, та просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 35690,99 грн., керуючись приписами ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ухвали від 28.10.2022 клопотання відповідача заявлене у відзиві від 21.06.2022 задоволено, залучено до справи № 296/9936/21 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовільнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, була повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв від неї не надходило.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову в повному обсязі та пояснив, що сам факт скасування свідоцтва про право на спадщину не може свідчити про незаконне отримання ОСОБА_3 коштів. На думку представника, позовну заяву потрібно подавати до нотаріуса, який своїми діями спричинив вказані збитки.

Від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. 02.12.2022 надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову покладається на розсуд суду.

Суд заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази і встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021 по справі №296/11579/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та визнано об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 депозитний вклад з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн.; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2018 року за № 9438, видане нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. на ім`я ОСОБА_3 , в частині визначення спадкового майна - вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн.; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини депозитного вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альафа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн. - як спільного сумісного майна подружжя та на 1/4 частини депозитного вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн. - в порядку спадкування; в решті вимог позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05.02.2021 року в частині вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину грошових коштів (недоотриманої пенсії за лютий місяць 2018 року) і визнання права на пенсію, та про поділ майна в натурі. Ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2018 року за реєстровим №9438 в частині спадкового майна у вигляді грошових коштів (недоотриманої пенсії за лютий місяць 2018 року в сумі 4765 грн.96 коп., які розміщені на рахунку Житомирського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області); визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаних коштів як спільне майно подружжя; визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 по 1/4 частині зазначених коштів за кожною в порядку спадкування за законом.

Згідно відповіді на звернення начальника відділу розгляду клієнтських звернень та скарг АТ «Альфа-Банк» від 05.11.2021р. № 96323-23.1-б/б, ОСОБА_3 13.09.2018р., на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2018 року, виплачено кошти в розмірі 68799,00 грн. з рахунку спадкодавця ОСОБА_5 № НОМЕР_2 (а.с. 29).

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 13.10.2021 недоотриману ОСОБА_4 пенсію за лютий 2018р. рівними частинами було виплачено ОСОБА_1 та іншій особі, яка звернулась із відповідною заявою та надала весь необхідний пакет документів (а.с. 23).

Відповідно до частин п. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182 гс 18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Подібні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, провадження №14-175цс21.

Доводи відповідача, що саме нотаріус своїми діями спричинив позивачу збитки шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину від 06.09.2018, а тому до нього слід пред`являти позов, суд до уваги не приймає, оскільки для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Такий правовий висновок відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) та висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 201/2956/19 (провадження № 61-2105св20).

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12гс21).

У постанові ВСУ від 02.02.2016 у справі №6-3090цс15 суд відзначив, що конструкція ст. 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм гл. 83, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише у момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми чинного законодавства слід дійти висновку, що відповідач 13.09.2018 отримала у відділенні АТ «Альфа-Банк» грошові кошти в розмірі 68799,00 грн. з рахунку спадкодавця ОСОБА_5 № НОМЕР_2 на підставі яка згодом відпала, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.09.2018 в подальшому було скасовано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021 по справі №296/11579/18 в частині визначення спадкового майна - вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщений у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137 599,75 грн.

Враховуючи зміст рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.02.2021р. по справі №296/11579/18 за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частини депозитного вкладу з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що розміщені у ПАТ «Альфа-Банк» - картковий рахунок № НОМЕР_1 на суму 137599,75 грн. як спільного сумісного майна подружжя та 1/4 частини зазначеного депозитного вкладу на суму 137599,75 грн. в порядку спадкування, що становить 34399,94 грн.

За вказаних обставин позов в частині стягнення з відповідача коштів у сумі 34399,94 грн. підлягає до задоволення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що факт отримання ОСОБА_3 частини спадкового майна у вигляді недоотриманої пенсії за лютий місяць 2018р. в сумі 4765,96 грн., які розміщені на рахунку Житомирського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, стороною позивача не доведено, оскільки з відповіді заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 13.10.2021 не вбачається, що вказані кошти, або їх частина отримала саме ОСОБА_3 . В свою чергу, позивачем не надано суду інших доказів, які б підтвердили факт отримання коштів з пенсійного рахунку спадкодавця ОСОБА_6 відповідачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одже, суд вирішив, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 875,15 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 34399,94 (тридцять чотири тисячі триста дев`яносто дев`ять гривень) 94коп.

В решті вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 875,15грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак