Справа № 444/3328/22
Провадження № 2/444/235/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
25 січня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та збільшення розміру коштів на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб та розмір аліментів, призначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017, а саме змінити спосіб із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу та збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на утримання малолітньої (неповнолітньої) дитини, а саме сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягуються в її, ОСОБА_1 , користь та стягувати із ОСОБА_2 кошти на утримання малолітньої (неповнолітньої) дитини, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягувати такі її користь.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, однак такий розірвано рішенням суду.
В неї із відповідачем народилася спільна дитина, а саме син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017 стягуються з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач стверджує, що їх спільна із відповідачем дитина фактично проживає з нею та знаходиться на її утриманні.
Відповідач фактично не сплачував аліменти до 2022 року, оскільки стягнення з нього були одноразовими та незначними, він був та залишається надалі боржником.
Зазначає, що відповідача не цікавили потреби дитини. Утримувати дитину, ОСОБА_3 , їй, позивачу, допомагає мати, яка є бабою дитини. Відповідач у справі самоусунувся від виховання та утримання дитини, він не цікавиться потребами та інтересами сина.
Звертає увагу суду, що в неї після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 народилася ще одна дитина, а саме дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вона здійснює догляд в тому числі і за даною дитиною, якій лише 9 місяців, а тому позбавлена можливості шукати роботу і працювати, відповідно утримувати дітей з об`єктивних причин. Тобто в неї змінилося сімейне становище, внаслідок народження ще однієї дитини. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день її матеріальне становище значно погіршилося, в неї існують об`єктивні причини, через які вона не має можливість отримувати заробіток, оскільки здійснює догляд за дев`ятимісячною дитиною, яка потребує грудного годування. Для спільної дитини з відповідачем постійно потрібно купляти засоби гігієни, корисні продукти харчування, син щвидко росте, а тому постійно потребує купівлі нового одягу та взуття, що спричиняє колосальні витрати. Стверджує, що як одержувач аліментів бажає зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача. Вважає, що батько дитини, тобто відповідач у справі, який є особою молодого віку, здоровим та працездатним може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) на утримання дитини.
Звертає увагу суду, що у відповідача немає жодних перешкод по стану здоров`я для праці і як наслідок для отримання заробітку та надання з такого грошей для утримання його дитини.
Вказує, що їй точно відомо, що відповідач отримує заробітну плату як військовослужбовець, а також премії, доплати. Тобто матеріальне становище відповідача значно покращилося. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи було призначено на 25.01.2023 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Суд бере до уваги, що від відповідача до та під час розгляду справи на адресу суду не надходило жодних клопотань, заяв, в тому числі про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву, заперечень.
А тому суд приходить до висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, правом подання відзиву, як наслідок правом подання доказів на спростування позовних вимог не скористався.
Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану нею заяву про розгляд справи у її відсутності та без участі відповідача й про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 , 18.11.2014 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області, про що було складено актовий запис № 85.
Однак рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20.07.2016 року у справі № 717/948/16-ц даний шлюб було розірвано.
Рішення суду набрало законної сили 03.08.2016 року, що підтверджується його копією.
Після розірвання шлюбу позивачем змінено прізвище на ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис № 36 Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 29.09.2016 року, що підтвердження копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 .
В сторін народилася спільна дитина, а саме син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 03.02.2017 року.
Згідо рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини, а саме сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь його матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили 28.07.2017 року.
Згідно ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
На виконання даного рішення було видано виконавчий лист, копія якого є в матеріалах справи.
З довідки № 655, яка видана виконкомом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 15.12.2022 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 1991 року народження, дійсно зареєстрована в АДРЕСА_1 .
З нею за даною адресою зареєстровані малолітні діти, а саме: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас ОСОБА_1 , разом із малолітніми дітьми по місці реєстрації не проживають.
Викладеним у довідці № 719, яка видана виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області 13.12.2022 року, стверджується про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 . З нею проживають без реєстрації та перебувають на її утриманні діти, а саме син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Тобто суд констатує, що спільна позивача та відповідача дитина, син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Суд враховує, що відповідач мінливо та в незначному розмірі утримував дитину, що підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів за 2017, 2018, 2019 роки, які видані Кельменецьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), які надані були на адвокатський запит № 120 від 10.01.2020 року адвокатському бюро «Олександра Людви «Статус».
Також. суд бере до уваги, що в позивача після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 народилася ще одна дитина, а саме дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області 18.03.2022 року.
Як зазначає позивач в позовній заяві, вона здійснює догляд в тому числі і за даною дитиною, а тому позбавлена можливості шукати роботу і працювати, відповідно утримувати дітей з об`єктивних причин.
З копії трудової книжки серії НОМЕР_4 від 29.06.2010 року вбачається, що позивач ще 31.07.2010 року була звільнена з роботи, на час розгляду справи в суді не працевлаштована.
Тобто суд констатує, що в позивача змінилося сімейне становище внаслідок народження ще однієї дитини.
Згідно ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема - статті 182 та 183).
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 61-37114св18.
Згідно ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
А тому, позивач як одержувач аліментів має право на зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу.
Як наслідок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі.
Суд приходить до висновку, що відповідач у справі, який є особою молодого віку, здоровим та працездатним може сплачувати аліменти в в частці від свого доходу (заробітку) на утримання дитини.
З матеріалів справи не вбачається та судом не встановлено, що у відповідача є будь-які перешкоди по стану здоров`я для праці і як наслідок для отримання заробітку та надання з такого грошей для утримання його дитини.
З постанови головного державного виконавця Кельменцького відділу державної виконавчої служби у Дністровському раоні Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Холявчук Анатолія Івановича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.07.2022 року у ВП № 54699117 вбачається, що згідно відповіді на запит до ДФС України про джерела отримання доходів, боржник ОСОБА_2 отримує дохід у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Турбогаз Ужгород», а загальна сума боргу по аліментах становила станом на 05.07.2022 року 63941 грн.
З постанови головного державного виконавця Кельменцького відділу державної виконавчої служби у Дністровському раоні Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Холявчук Анатолія Івановича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.07.2022 року у ВП № 54699117 вбачається, що згідно відповіді на запит до ДФС України про джерела отримання доходів, боржник ОСОБА_2 отримує дохід у військовій частині НОМЕР_5 , за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, місто Мукачево.
Загальна сума боргу по аліментах становила станом на 23.09.2022 року 102085 грн. 50 коп.
Тобто, суд приходить до висновку, що на даний час відповідач отримує дохід, його матеріальне становище покращилося, тим не менше він добровільно не надає коштів на утримання власної дитини, в нього є значна сума заборгованості по аліментах.
Суд враховує, що з 1 січня 2023 року мінімальна заробітна плата в Україні становить 6700,00 грн., а середньомісячна заробітна плата по Чернівецькій області становить близько 14000,00 грн.
Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2833 гривні.
Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
А тому відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення сином повноліття.
Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.
З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.
Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.
Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати.
З матеріалів справи не вбачається та відповідачем не подано доказів, що в нього утриманні є інші особи.
Відповідно до ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
На сьогоднішній день відповідач та має можливість працювати та надавати допомогу на дитину.
Крім того судом встановлено, що відповідач отримує заробіток (дохід).
А тому враховуючи вимоги ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України, те, що позивач з дитиною проживають окремо від відповідача, син сторін проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, обов`язок відповідача, батька дитини утримувати свою дитину, беручи до уваги насамперед інтереси дитини, зумовлені його розвитком, зважаючи на те, що у позивача на утриманні є ще одна дитина, а спільний у позивача із відповідачем син потребує значних коштів на його утримання, а ОСОБА_2 є особою молодого віку, працездатним, не має на утриманні інших осіб, його матеріальне становище покращилося, оскільки він отримує заробітну плату, доплати, а на час ухвалення рішення про стягнення аліментів не працював, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання свого на сьогоднішній день малолітнього, а в подальшому неповнолітнього сина (аліменти) та виконувати покладені на нього законодавством обов`язки по забезпеченню зі своєї сторони дитини належного рівня життя для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку в більшому розмірі, ніж це визначено рішенням суду, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в збільшеному розмірі, а саме в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.
Зокрема, такий розмір аліментів обумовлений тим, що дитина швидко росте, а тому постійно потребує купівлі нового одягу, взуття, крім того необхідним для дитини є надання корисних продуктів харчування, ціни на які постійно зростають, досягли рівня європейських, купівля засобів гігієни, проведення дозвілля, оплата комунальних послуг, купівля канцелярського приладдя, оскільки дитина навчається у школі.
При цьому, саме інтересам дитини судом надано перевагу, оскільки суд вживає всіх заходів для забезпечення прав дітей на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Суд збільшує розмір аліментів починаючи з дати набрання рішенням законної сили, оскільки на день звернення в суд з позовом, як і на день ухвалення даного рішення до набрання таким законної сили аліменти з відповідача стягуються відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017.
А тому, після набрання даним рішенням суду законної сили підлягає відкликанню із відділу ВДВС виконавчий лист, виданий на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так як, позивач звільнена від сплати судового збору, її позовні вимоги задоволені, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
На підставі та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 283, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, статтями 75, 79, 80, 84, 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 про зміну способу та збільшення розміру коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів) згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області- задовольнити.
Змінити спосіб та розмір аліментів, призначений рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017, а саме змінити спосіб із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу та збільшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на утримання малолітньої (неповнолітньої) дитини, а саме сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягуються в користь ОСОБА_1 .
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6
в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 04.10.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8
кошти на утримання (аліменти) малолітньої (неповнолітньої) дитини, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання даним рішенням законної сили, відкликати із відділу ВДВС, Кельменецького відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Підвенно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), виконавчий лист, виданий на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 06.07.2017 року у справі № 444/983/17, провадження № 2/444/606/2017.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 04.10.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне рішення складено 25 січня 2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.