Провадження № 4-с/161/3/23
У Х В А Л А

16 січня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Гички М.В.,

представника скаржника Кінах Я.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою представника скаржника адвоката Кінах Яни Валеріївни в інтересах скаржника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Арсенюк О.В., треті особи ТОВ "ФК "Довіра та гарантія", ТОВ "ОТП Факторинг Україна", -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2022 року представник скаржника адвокат Кінах Я.В. в інтересах скаржника ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною скаргою в обґрунтування якої зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2010 року в справі № 2-730/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачам, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 67,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки акціонерним товариством ОТП Банк із застосуванням продажу, з укладенням від відповідачів договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем та з наданням АТ ОТП Банк всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення продажу. Вищезазначене рішення набрало законної сили.

01.08.2012 року Волинською філією ТзОВ «ТД ЕЛІТ СЕРВІС» було проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Однак, ПАТ «ОТП Банк» вдруге звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки і рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 грудня 2012 року у справі №0308/19206/12 позовні вимоги задоволенні повністю і звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,0 кв.м., а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки з дотриманням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» і початковою ціною не нижче 643400 грн. направити на погашення заборгованості перед ТзОВ ОТП Факторинг України по кредитному договору №CM-SME-A00/084/2008 від 09.07.2008 року в розмірі 977148,61 грн.

Вказує, що ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» двічі звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області до тих самих відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з тим самим предметом позову та з тих самих підстав.

23.12.2013 року на підставі виконавчого листа №0308/19206/12 від 26.09.2013 головним державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Глазковим Є.Ю. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження - ВП №41317909, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення.

Іпотечне майно вже було реалізоване, а пізніше винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Крім того, державним виконавцем Глазковим Є.Ю. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження нерухомого майна за реєстраційним номером: 4052564 від 25.12.2013 р.

В подальшому, виконавчий лист №0308/19206/12 від 26.06.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто стягувачу, повторно на виконання не надходив. Справа по виконавчому провадженню №41317909 передана в архів, в згодом знищена.

З відповіді на адвокатський запит, стало відомо, що раніше 10.12.2010р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та «ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № CM-SME-A00/084/2008 від 09.07.2008 року.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримала право вимоги за кредитним договором, предмет забезпечення за яким було реалізовано до укладення договору відступлення права вимоги. Жодних майнових претензій ні ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ні «ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 не мають.

Згідно інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень, та Єдиному реєстрі боржників - даних про боржника ОСОБА_6 не міститься.

Вважає, що на даний час відсутні будь-які підстави для збереження заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, а тому, слід скасувати обтяження та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідний запис.

Державним виконавцем в задоволенні заяви про скасування арешту на майно боржника ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту, оскільки виконавче провадження завершене та знищене

У зв`язку з чим, вважає, що орган ДВС протиправно відмовляє у скасуванні арешту майна, бездіяльність органу ДВС порушує законні права та інтереси скаржника, як власника відповідного майна.

19.12.2022 від головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В. надійшов відзив, де вказано, що на виконання виконавчого листа №0308/19206/12 виданого 26.09.2013Луцьким міськрайонним судом Волинської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 67,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки з дотримання вимог ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» направити на погашення заборгованості перед ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». 23.12.2013 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Глазковим Є.Ю. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження за №41317909.29.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за №41317909, повторно даний виконавчий документ на виконання не надходив та станом на 19.12.2022 на виконанні не перебуває. Проте правові підстави щодо зняття арешту з майна ОСОБА_2 відсутні, у зв`язку з тим, що арешт можу бути знятий у разі закінченого виконавчого провадження. Станом на 19.12.2022 заява стягувача про відсутність заборгованості згідно виконавчого листа №0308/19206/12 виданого 26.09.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області не надходила, а сума виконавчого збору боржником не сплачена. Матеріали виконавчого провадження №41317909 знищені.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Кінах Я.В. заявлені вимоги підтримала з підстав, які викладені у вищевказаній скарзі, просила скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Другого відділу ДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, з підстав зазначених у відзиві. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Представники заінтересованих осіб (стягувачів) - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв, клопотань чи письмових заперечень на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторони стягувача.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, в ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.07.2020 та копія паспорта № НОМЕР_2 , ОСОБА_5 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.11,13).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 грудня 2012 року у справі №0308/19206/12 позовні вимоги задоволено повністю і звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,0 кв.м., а кошти отримані від реалізації предмета іпотеки з дотриманням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» і початковою ціною не нижче 643400 грн., ухвалено направити на погашення заборгованості перед ТзОВ ОТП Факторинг України по кредитному договору №CM-SME-A00/084/2008 від 09.07.2008 року в розмірі 977148,61 грн.(а.с.28-29).

На виконання вищевказаного судового рішення у справі №0308/19206/12, 26.09.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано відповідний виконавчий лист, який в подальшому був пред`явлений до Другого ВДВС Луцького МУЮ.

23.12.2013 року державним виконавцем Глазковим Є.Ю. Другого ВДВС Луцького МУЮ було винесено у виконавчому провадженні № 41317909 постанову про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с.12).

Між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено 31.01.2018 договір факторингу (а.с.19-22).

Директор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у відповіді на адвокатський запит від 31.08.2022 вих.№66434 вказує, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не може бути стягувачем за рішенням суду у справі №0308/19206/12 від 24.12.2012, а виконавчий лист №0308/19206/12 від 26.06.2013 не містився в матеріалах кредитної справи №CM-SME-A00/084/2008BID від 10.07.2008 року переданої відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 31.01.2018 (а.с.17).

Відповідно до копії заяви представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 18.05.2022, борг перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був частково погашений за рахунок реалізації заставного майна, 31.01.2018 право вимоги за кредитним договором№CM-SME-A00/084/2008 від 10.07.2008 р на залишок заборгованості було відступлено ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.18).

27.09.2022 року представник скаржника адвокат Кінах Я.В. звернулася до Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) із клопотанням про зняття арешту з майна боржника коштів на обгрунтування якого зазначив, що на підставі оспорюваної постанови було накладено арешт на картковий рахунок його довірительки, на який вона отримує заробітну плату, яка є єдиним джерелом її доходу (а.с. 8).

Однак, своїм листом від 03.10.2022 року № 59888 головний державний виконавець Другого відділу ДВС у м. Луцьку Арсенюк О.В. відмовила у задоволенні вищевказаного клопотання представника боржника (а.с.26-27).

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2022 по справі №0308/19206/12 (провадження №6/161/105/22) заяву ОСОБА_8 задоволено, виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 26.06.2013 року в рамках цивільної справи №0308/19206/12 в частині боржника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 67,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 визнати таким, що не підлягає виконанню, зобов`язано уповноважених осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_2 , що був накладений постановою державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ від 23.12.2013 р. у виконавчому провадженні №41317909 при примусовому виконанні виконавчого листа №0308/19206/12 виданого 26.09.2013 року, в тому числі з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.79-81).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В період винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV.

Цей Закон визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Разом з тим, суд зазначає, що аналіз правових норм Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню.

Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено, як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Судом встановлено, що заочним рішенням у цивільній справі №2-730/10 від 12 травня 2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги задоволенні повністю та ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить відповідачам, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 67,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки акціонерним товариством ОТП Банк із застосуванням продажу, з укладенням від відповідачів договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем та з наданням АТ ОТП Банк всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення продажу (а.с.30-31).

Відповідно до копії протоколу №03-0066/12-3 від 01.08.2012 року Волинською філією ТзОВ «ТД ЕЛІТ СЕРВІС» було проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки. (а.с.14).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2022 по справі №0308/19206/12 (провадження №6/161/105/22) виконавчий лист від 26.06.2013 року в рамках цивільної справи №0308/19206/12 в частині боржника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки визнано таким, що не підлягає виконанню, зобов`язано уповноважених осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_2 , що був накладений постановою державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ від 23.12.2013 р. у виконавчому провадженні №41317909. Вищевказана ухвала набрала законної сили - 16.11.2022.

А тому, суд вважає, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив усіх дій, визначених даним Законом.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та про необхідність її задоволення.

На підставі ст.ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 447, 450 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника скаржника адвоката Кінах Яни Валеріївни в інтересах скаржника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Арсенюк О.В., треті особи ТОВ "ФК "Довіра та гарантія", ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - задовольнити.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Арсенюк О.В., що полягає у відмові в скасуванні арешту, що було накладено в рамках виконавчого провадження незаконною.

Зобов`язати головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) Арсенюк О.В. зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження №41317909 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідний запис.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 19.01.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк