Номер провадження: 22-ц/813/3046/23
Справа № 521/3841/21
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря - Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

19.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 2015 року обіймала посаду голови ОСББ «Весна-Новоселів 53».

На підставі протоколу загальних зборів ОСББ «Весна-Новоселів 53» 11.12.2016 року позивача знято з займаної посади.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.03.2017 року протокол загальних зборів - визнаний недійсним.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.10.2020 року позивач поновлена на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» з 21.12.2016 року.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 року рішення господарського суду Одеської області - залишено без змін.

Позивач стверджувала, що під час розгляду судової справи до Південно-західного апеляційного господарського суду ОСББ як стороною процесу були подані письмові пояснення, зокрема, посвідчені відповідачем ОСОБА_2 , які містили неправдиву інформацію, що порочить честь та гідність позивача, а саме про те, що:

«- ОСОБА_1 перебуваючи на посаді голови правління ОСББ «Весна Новоселів 53» перерахувала грошові кошти в сумі 31 065 грн. 92 коп. на користь ГС «Житлова іноваційно-впроваджувальна асоціація захисту, підтримки та розвитку української нації», не надала пояснень щодо цих коштів, немає інформації, куди ці кошти поділися, були звернення до поліції щодо факту розтрати ОСОБА_1 грошових коштів на суму 31 065 грн. 92 коп., що належать членам ОСББ «Весна Новоселів», що підтверджується витягом з ЄРДР;

- вводячи в оману мешканців будинку, ОСОБА_1 не дочекавшись законної передачі будинку на баланс ОСББ, вимагала сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території саме на рахунок ОСББ, хоча за фактом обслуговування будинку забезпечувало саме КП ЖКС «Черьомушки»;

- ОСОБА_1 зняли з посади голови ОСББ на законних підставах».

Позивач просила суд зобов`язати відповідача спростувати вказану інформацію шляхом його звернення до Південно-західного апеляційного господарського суду з проханням вилучити спірні пояснення з матеріалів справи.

Окрім того, позивач стверджувала, що неправомірними діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, яка полягала в отриманому стресі, вимушеній зміні місця перебування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині спростування недостовірної інформації відсутні, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, 24.05.2022 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, відповідно до прохальної частини якої, апелянт просить суд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 року скасувати, та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки: суд у оскаржуваному рішенні посилається на пояснення від 29.01.2021 року у справі №916/178/20, які підписала особисто відповідач ОСОБА_2 . Пояснення від 29.01.2021 року оформлені і подавались відповідно до цивільно-процесуального законодавства, однак їх розгляду під час апеляційного провадження 14.04.2021 року відповідач та його адвокат Пилаєва В.В. відмовились, оскільки в судове засідання не з`явились. Апелянт зазначає, що нею було подано заперечення, але суд діючи в межах законодавства їх не розглядав оскільки позивач не з`явився на розгляд зокрема наданих пояснень, які є зараз предметом спору.

Як на підставу своїх вимог позивач зазначає, що те, що поширена щодо неї інформація є недостовірною, має на мені довести її до відома необмеженої кількості осіб. Поширенням такої інформації порушено особисті немайнові права ОСОБА_1 - право на повагу до гідності та честі, право на недоторканність своєї ділової репутації, тобто таким чином завдано шкоди відповідним особистим немайновим правам ОСОБА_1 .

За фактом розповсюдження зазначеної недостовірної інформації щодо позички тільки іншою особою є рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/133/20, яке є у вільному доступі в ЄДРСР.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.06.2022 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.06.2022 року справу було призначено до розгляду на 09.02.2023 року на 09 годин 30 хвилин в приміщенні Одеського апеляційного суду.

17 січня 2023 року ОСОБА_1 було подано клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 09.02.2023 року на 09:30 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу "EasyCon" (електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис: ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.: НОМЕР_1 ).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.01.2023 року клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання, призначеного на 09.02.2023 року на 09:30 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу "EasyCon" (електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис: ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.: НОМЕР_1 ) - задоволено.

09.03.2023 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача у справі на 23.03.2023 р. о 10:20 год.

01 березня 2023 року ОСОБА_1 було подано клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 23.03.2023 р. о 10:20 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу "EasyCon" (електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис: ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.: НОМЕР_1 ).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.03.2023 року клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання, призначеного на 23.03.2023 року на 10:20 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу "EasyCon" (електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис: ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.: НОМЕР_1 ) - задоволено.

В судовому засіданні 23.03.2023 року в режимі відеоконференції участь приймала ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що судом встановлено, що з 2015 року позивач обіймала посаду голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53».

На підставі протоколу загальних зборів ОСББ 11.12.2016 року позивача знято з займаної посади.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2017 року справа (№521/5738/17) протокол загальних зборів - визнаний недійсним.

Рішенням Господарського суду Одеської області (справа № 916/178/20) від 27.10.2020 року ОСОБА_1 поновлена на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53».

ОСББ «Весна-Новоселів 53» по вказаній справі була подана апеляційна скарга на рішення господарського суду Одеської області із письмовими поясненнями, відібраними адвокатом ОСОБА_3 29.01.2021 року у голови правління ОСББ „Весна-Новоселів-53" ОСОБА_4 ..

Такі пояснення містять, зокрема, підпис відповідача ОСОБА_2 як мешканця будинку по АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі спірних пояснень голови правління ОСББ „Весна-Новоселів-53" ОСОБА_4 останній зазначив наступне :

«- позивач ( ОСОБА_1 ), перебуваючи на посаді голови правління ОСББ «Весна Новоселів 53» перерахувала грошові кошти в сумі 31 065 грн. 92 коп. на користь ГС «Житлова іноваційно-впроваджувальна асоціація захисту, підтримки та розвитку української нації», не надала пояснень щодо цих коштів, немає інформації, куди ці кошти поділися, були звернення до поліції щодо факту розтрати ОСОБА_1 грошових коштів на суму 31 065 грн. 92 коп., що належать членам ОСББ «Весна Новоселів», що підтверджується витягом з ЄРДР;

- вводячи в оману мешканців будинку, позивач ( ОСОБА_1 ) не дочекавшись законної передачі будинку на баланс ОСББ, вимагала сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території саме на рахунок ОСББ, хоча за фактом обслуговування будинку забезпечувало саме КП ЖКС «Черьомушки»;

- позивача ( ОСОБА_1 ) зняли з посади голови ОСББ на законних підставах».

14.04.2021 року постановою Південно-західний апеляційного господарського суду апеляційна скарга ОСББ "Весна-Новоселів-53" залишена без задоволення, рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/178/20 від 27.10.2020 року залишено без змін.

Зазначене підтверджується інформацією з ЄДРСР.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Наведене положення стисло відтворює зміст концептуальних засад преамбули Загальної декларації прав людини.

Відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Частина 4 статті 32 Конституції України закріплює, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Даною нормою Конституції України здійснення вказаних прав може бути обмежене законом для захисту репутації або прав інших людей.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи особистим немайновим правом, що забезпечує соціальне буття фізичної особи, право на повагу до гідності та честі захищається нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що честь, гідність та ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Так, статтями 270, 297 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

За правилом ст.275 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Захист такого права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, належить позивачеві.

Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Статтею 299 Цивільного кодексу України закріплено право фізичної особи на недоторканність та право на судовий захист своєї ділової репутації.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму ВСУ №1 д 27.02.2009р., відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно з частиною першою статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

У пунктах 1, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Дослідивши матеріали справи, докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2015 року позивач обіймала посаду голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53».

На підставі протоколу загальних зборів ОСББ 11.12.2016 року позивача знято з займаної посади.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.03.2017 року справа (№521/5738/17) протокол загальних зборів - визнаний недійсним.

Рішенням Господарського суду Одеської області (справа № 916/178/20) від 27.10.2020 року ОСОБА_1 поновлена на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53».

ОСББ «Весна-Новоселів 53» по вказаній справі була подана апеляційна скарга на рішення господарського суду Одеської області із письмовими поясненнями, відібраними адвокатом ОСОБА_3 29.01.2021 року у голови правління ОСББ „Весна-Новоселів-53" Смагіна Г.О..

Такі пояснення містять, зокрема, підпис відповідача ОСОБА_2 як мешканця будинку по АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі спірних пояснень голови правління ОСББ „Весна-Новоселів-53" Смагіна Г.О. останній зазначив наступне :

«- позивач ( ОСОБА_1 ), перебуваючи на посаді голови правління ОСББ «Весна Новоселів 53» перерахувала грошові кошти в сумі 31 065 грн. 92 коп. на користь ГС «Житлова іноваційно-впроваджувальна асоціація захисту, підтримки та розвитку української нації», не надала пояснень щодо цих коштів, немає інформації, куди ці кошти поділися, були звернення до поліції щодо факту розтрати ОСОБА_1 грошових коштів на суму 31 065 грн. 92 коп., що належать членам ОСББ «Весна Новоселів», що підтверджується витягом з ЄРДР;

- вводячи в оману мешканців будинку, позивач ( ОСОБА_1 ) не дочекавшись законної передачі будинку на баланс ОСББ, вимагала сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території саме на рахунок ОСББ, хоча за фактом обслуговування будинку забезпечувало саме КП ЖКС «Черьомушки»;

- позивача ( ОСОБА_1 ) зняли з посади голови ОСББ на законних підставах».

14.04.2021 року постановою Південно-західний апеляційного господарського суду апеляційна скарга ОСББ "Весна-Новоселів-53" залишена без задоволення, рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/178/20 від 27.10.2020 року залишено без змін.

Зазначене підтверджується інформацією з ЄДРСР.

Позивач стверджувала, що вищевказані відомості є недостовірними, принижують її честь та гідність.

За п. 15 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

В свою чергу пунктом 17 вищенаведеної Постанови передбачено, що інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо) може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред`явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлений спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у справі.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 441/1547/17 (провадження № 61-12520св19).

Так, як позивач так і ОСББ «Весна Новоселів 53» в особі голови правління Смагіна Г.О. були учасниками конкретної справи, яка перебувала в проваджені Південно-західного апеляційного господарського суду, рішення по справі ухвалено по суті, наведена у спірних письмових поясненнях інформація голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» від 29.01.2021 року, отримана адвокатом в межах процесуального закону, надавалась суду у якості доказу, викладена в процесуальному документі, досліджена, оцінена судом при ухвалені судового рішення в межах процедури здійснення судочинства.

Оскільки процесуальним законом передбачений спеціальний порядок дослідження і оцінки доказів, а саме спірних пояснень голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» Смагіна Г.О., засвідчених відповідачем на підтвердження викладених обставин спору, підстави для захисту честі та гідності на користь позивача - відсутні.

Отже, доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішень судів першої та апеляційної інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди апеляційний суд зазначає, що стаття 23 ЦК України визначає відшкодування моральної шкоди, зокрема п.4 ст.2 даної статті вказує, що моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст.280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з абзацом другим пункту 5 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення його особистих немайнових прав, тому похідна позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і норм ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта з рішенням суду першої інстанції, та не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

З огляду на вищевказане, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 377, 381-384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2022 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе