КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/462/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023року місто Київ

справа №761/14895/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Приватного підприємства «Гідравлика» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Осаулова А.А., у справі за позовом Приватного підприємства «Гідравлика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач ПП «Гідравлика» звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів суму матеріальної шкоди в розмірі 931389,95 грн. та моральної шкоди 5 068,48 грн., а всього 982458,44 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 07 грудня 2018 року ПП «Гідравліка» звернулось до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, щодо умисного невиконання рішень Господарського суду м. Києва у справах №910/21795/15, №910/1214/17, внаслідок чого було відкрито кримінальне провадження №0012977.

Позивач визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а винними особами у даному кримінальному провадженні, на думку позивача, є ліквідатор ТОВ «БМК 2010» Кандаурова А.П., директор ТОВ «Трансбуд-компані» ОСОБА_2 , керівник корпорації «Альтіс-Холдинг» Антонюк В.П., директор ТОВ «ДП «Український науково-технічний інститут «Промтехнологій» Максимець С.І., президент Товарної біржі «Міжрегіональна українська біржа» Зімін С.Л., оцінщик ОСОБА_6 , які не виконали та ухилились від виконання рішення суду шляхом розтрати ввіреного майна і заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем при здійсненні оцінки дебіторської заборгованості ТОВ «Трансбуд-компані» перед ТОВ «БМК 2010».

Позивач зазначає, що за рішенням Господарського суду м. Києва від 08 грудня 2015 року він мав отримати від ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» 266611 грн. 55 коп. заборгованості за договором підряду, 140954 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 6573 грн. 98 коп. 3% річних, 18191 грн. 68 коп. пені, 6484 грн. 98 коп. витрат зі сплати судового збору, а всього 438816 грн. 58 коп. Між тим, вказані кошти позивач не отримав, а відповідачі ухиляються від виконання рішення суду.

Звертає увагу, що позивач разом з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Стелс» ініціювали процедуру визнання ТОВ «БМК 2010» банкрутом. Було встановлено, що ТОВ «БМК 2010» має дебіторську заборгованість від ТОВ «Трансбуд-компані».

04 жовтня 2018 року замовником аукціону ОСОБА_1 , організатором аукціону Товарною біржою «Міжрегіональна українська біржа» були оголошені незаконні, на думку позивача, торги з продажу фінансового інструменту дебіторської заборгованості від ТОВ «Трансбуд-компані», яка була оцінена за ціною 5151 грн. 58 коп. та в подальшому продана, що у 10000 разів нижче номінальної вартості, яка складає 51518283 грн.73 коп. Позивач вважає, що дебіторська заборгованість не підлягала продажу на товарній біржі, її оцінювання відбулось з порушенням закону, внаслідок чого відбулось приховування активів боржника та умисне невиконання рішення суду.

Діями відповідачів позивачу заподіяну шкоду в розмірі 438816 грн. 03 коп., пеню за 1165 днів - 450555 грн. 18 коп., штраф в розмірі 42018 грн. 19 коп., моральну шкоду в розмірі 51068 грн. 49 коп., а всього 982458 грн. 44 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року позовні вимоги ПП «Гідравлика» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПП «Гідравлика» Оксютенко О.І. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, не доведено обставини справи, які суд визнав встановленими, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначала, що факт заподіяння шкоди позивачу повністю доведено, і порушення його цивільного права підтверджується наданням позивачу статусу потерпілого від вчинення щодо нього певних протиправних дій за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.382 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 08 грудня 2018 року та Пам`яткою про права та обов`язки потерпілого від 22 січня 2019 року.

Вказувала, що судом не враховано, що відповідачами не надано жодного доказу на спростування протиправної поведінки та не довели відсутність вчинення ними протиправних дій щодо позивача, наслідком яких є заподіяння матеріальної та моральної шкоди.

Вказує, що судом проігноровано факт перебування під арештом коштів та майна боржника і оголошення заборони на його відчуження у ВП №49837118, тоді як відповідач ОСОБА_1 здійснювала продаж майна боржника та передачу коштів, які зберігалися на його арештованих рахунках.

Також зазначає, що ліквідаційний баланс мав бути складений після сплати боргів, про стягнення яких винесені судові рішення до початку процедури банкрутства, отже відповідачі мали враховувати під час своєї діяльності те, що виконання рішення Господарського суду м. Києва від 08 грудня 2015 року №910/21795/15 мала бути виконана шляхом погашення зобов`язального судом боргу за рахунок дебіторської заборгованості, обрахованої на попередньому до банкрутства балансі.

Посилалася на те, що судом не вирішено спір у даній справі, так як у резолютивній частині рішення зазначено, що позов залишено без задоволення, тоді як ч.1 ст.264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

В судовому засіданні представники позивача ПП «Гідравліка» - Матюшенко І.О., ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів, враховуючи ч.2 ст.372 ЦПК України, вважала можливим провести розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду м. Києва від 08 грудня 2015 року у справі №910/21795/15 стягнуто з ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» на користь ПП «Гідравліка» 266611 грн. 55 коп. заборгованості за договором підряду, 140954 грн. 39 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 6573 грн. 98 коп. 3% річних, 18191 грн. 68 коп. пені, 6484 грн. 98 коп. витрат зі сплати судового збору (а.с. 17-25 т.1).

Згідно витягу з ЄРДС за заявою представника ПП «Гідравліка» від 07 грудня 2018 року було відкрито кримінальне провадження №0012977 за ст.382 ч.1 КК України щодо умисного невиконання рішень Господарського суду м. Києва у справах №910/21795/15, №910/1214/17 (а.с. 11 т.1).

З повідомлення про початок досудового розслідування від 08 грудня 2018 року вбачається, що ПП «Гідравліка» є потерпілою стороною у кримінальному провадженні №0012977 (а.с. 10 т.1).

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.» було порушено справу про банкрутство ТОВ «Трансбуд-Компані» (справа №910/25715/15).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Кандаурову А.П. (а.с. 16-18 т.1).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10 березня 2016 року у справі №910/25715/15 затверджено мирову угоду від 24 лютого 2016 року між кредитором та боржником у справі про банкрутство ТОВ «Трансбуд-Компані», за якою мирова угода укладена щодо вимог, включених до реєстру вимог кредиторів на загальну суму - 668603603 грн. 64 коп., затверджених ухвалою Господарського суду м. Києва від 11 лютого 2016 року та складається з вимог та в сумах, в тому числі: вимоги кредиторів, включених до реєстру щодо ТОВ «Будівельно-Монтажна компанія 2010» (основний борг 51515847 грн.73 коп., судові витрати 2436 грн.).

За заявою ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Стелс», ПП «Гідравліка» порушено справу про банкрутство ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» (справа №910/1214/17).

Ухвалою Господарського суду від 20 березня 2017 року порушено провадження у справі №910/1214/17 про банкрутство ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010», визнано розмір вимог ініціюючих кредиторів - ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Стелс» в розмірі 704604 грн. 33 коп. та ПП «Гідравліка» в розмірі 420624 грн. 90 коп.

Постановою Господарського суду від 20 березня 2017 року визнано ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» арбітражного керуючого Кандаурову А.П. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 696 від 18 березня 2013 року). Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» банкрутом.

В ході проведення ліквідаційної процедури за наслідками вжитих заходів щодо розшуку майнових активів банкрута ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_1 було виявлено наступне майно: дебіторська заборгованість, що складається з права вимоги боргу згідно мирової угоді затвердженої господарським судом м. Києва у справі про банкрутство № 910/25715/15.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості дебіторської заборгованості ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010», виготовленого оцінщиком ОСОБА_6 , виконавець: ТОВ «ДП «УкрНТІ «Промтехнологій», ринкова вартість дебіторської заборгованості, яка належить ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» станом на 30 серпня 2018 року становить 5158 грн. 58 коп. (а.с. 35 т.1).

Згідно протоколу №1 від 04 серпня 2018 року про проведення аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010», організатором якого стала ТБ «Міжнародна Українська Біржа», відомості про проведення аукціону оприлюднено в мережі Інтернет на офіційних веб-сайтах: Вищого господарського суду України, оголошення оприлюднено 03 вересня 2018 року, а також Міністерства юстиції України, оголошення оприлюдено 03 вересня 2018 року, номер публікації 53902, переможцем аукціону лоту №1 (дебіторська заборгованість: мирова угода) став ОСОБА_8 , вартість лоту - 5666 грн.73 коп. (а.с. 31-32).

В ході проведення ліквідаційної процедури виявлені майнові активи були реалізовані на аукціоні з продажу майна ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» внаслідок чого сформовано ліквідаційну масу в сумі 5 666,73 грн., яка була скерована на погашення витрат, пов'язаних з проведенням ліквідаційної процедури.

18.01.2019 року до Господарського суду м. Києва звернулись ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Стелс» та ПП «Гідравліка» з заявою до ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010», Товарної біржі «Міжрегіональна Українська Біржа» та ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кандаурової А.П., третя особа ОСОБА_8 про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду від 15 серпня 2019 року у справі №910/1214/17 в задоволенні позову ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Стелс» та ПП «Гідравліка» до ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010», Товарної біржі «Міжрегіональна Українська Біржа», ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кандаурової А.П., третя особа ОСОБА_8 про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу відмовлено, оскільки наведені позивачами обставини, з якими останні пов`язують можливість визнання аукціону з продажу майна банкрута недійсними спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Вказаною ухвалою суду від 15серпня 2019 рокувстановлено, що 06 листопада 2017 року Товарною біржею «Межрегіональна Українська Біржа» було розміщено оголошення на сайті Вищого господарського суду України № 46971 про проведення аукціону з продажу майна ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010». Аукціон був призначений на 08 грудня 2017 року. Початкова вартість майна виставленого на продаж складала сукупність вимог кредиторів - 64151209 грн. У зв`язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні, 11 грудня 2017 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України було опубліковано оголошення про визнання аукціону таким, що не відбувся. 12 грудня 2017 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України було опубліковано оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна з зменшенням на 20% початкової вартості. Вартість майна була зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості попереднього аукціону та складала 51320967,38 грн. Аукціон призначений на 25 січня 2018 року. 29 січня 2018 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України та було опубліковано оголошення № 48910 про те, що повторний аукціон з продажу майна банкрута вважається таким, що не відбувся у зв`язку з відсутністю заявок від потенційних покупців.

31 січня 2018 року Товарною Біржею «Межрегіональна Українська Біржа» було опубліковано оголошення на офіційному сайті Вищого господарського суду України № 48999 про проведення аукціону з продажу майна банкрута. Вартість майна була зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості попереднього аукціону та складала 41056773,90 грн. Аукціон був призначений на 07 березня 2018 року.

07 березня 2018 року в зв`язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні, організатор аукціону, повідомив про те що аукціон вважається таким, що не відбувся. Відповідне оголошення було опубліковане на офіційному сайті Вищого господарського суду України 07 березня 2018 року за №49817.

12 березня 2018 року відбулось засідання комітету кредиторів на якому було зобов`язано ліквідатора арбітражного керуючого провести пошук суб`єктів, що здійснюють діяльність пов`язану з оцінкою майна для визначення суб`єкта для проведення незалежної оцінки майна Боржника на кращих умовах та представити пропозиції на наступних зборах комітету кредиторів.

Протоколом засідання комітету кредиторів ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» № 7 від 21 серпня 2018 року було затверджено ТОВ «ДП «УкрНТІПромтехнологій», як суб`єкта для проведення незалежної оцінки майна Боржника.

Суб`єктом незалежної оціночної діяльності ТОВ «ДП «УкрНТІПромтехнологій» було здійснено оцінку дебіторської заборгованості боржника, за результатами якої складено звіт, згідно якого вартість майна складає 5151,58 грн.

03 вересня 2018 року Товарною Біржею «Межрегіональна Українська Біржа» було оприлюднено оголошення на сайті Вищого господарського суду України за № 53902 про проведення аукціону з продажу майна. Аукціон був призначений на 04 жовтня 2018 року.

За результатами проведення другого повторного аукціону переможцем було визнано ОСОБА_8 , яким сплачено ціну лоту в розмірі 5666,73 грн.

Ухвалою Господарського суду від 27 серпня 2019 року у справі №910/1214/17 затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано банкрута - ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» як юридичну особу в зв`язку з банкрутством.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Такий висновок суду ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статей 22, 1166 ЦК України відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить завдання шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частини першої, другої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Важливим елементом доказування підстав для стягнення шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою потерпілої сторони. Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України). Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2019 року вбачається, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012977, від 08 грудня 2018 року, за ознаками ч.1 ст.382 КК України. Станом на 08 грудня 2019 року проведеними слідчими діями не вдалося встановити особу, що вчинила кримінальне правопорушення, у провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру.

Тобто, слідчим не було встановлено особу, що вчинила кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.382 КК України.

При цьому, суд, в порядку цивільного судочинства, не може встановлювати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки такий обов`язок покладено на органи досудового розслідування.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення відповідачами умисних дій щодо невиконання рішень Господарського суду м. Києва від 08 грудня 2015 року у справі №910/21795/15 та від 25 вересня 2017 року у справі №910/1214/17 шляхом розтрати майна банкрута ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010».

Доводи апеляційної скарги про те, що факт заподіяння шкоди позивачу повністю доведено, і порушення його цивільного права підтверджується наданням позивачу статусу потерпілого від вчинення щодо нього певних протиправних дій за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.1 ст.382 КК України, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на встановлених судом обставинах, оскільки сам по собі факт надання позивачу статусу потерпілого не свідчить про завдання йому шкоди саме відповідачами.

В матеріалах справи наявна ухвала Господарського суду від 15 травня 2019 року у справі №910/1214/17, якою відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Стелс» та ПП «Гідравліка» до ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010», Товарної біржі «Міжрегіональна Українська Біржа», ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кандаурової А.П., третя особа ОСОБА_8 про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу.

Таким чином, результати аукціону та договір купівлі-продажу, оформлений за результатами його вчинення, є чинними.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 здійснювала продаж дебіторської заборгованості ТОВ «Будівельно-монтажна компанія 2010» з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення в резолютивній частині рішення висновку суду - про залишення позову без задоволення, тоді як вірно - відмовити в позові, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду та не свідчать про ухвалення судом по суті невірного рішення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач має право на відшкодування шкоди відповідно до ст.1177 ЦК України, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Так, згідно з ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Тобто положення статті 1177 ЦК України встановлюють порядок відшкодування шкоди, завданої саме фізичній особі, і не можуть за аналогією застосовуватися до відносин щодо відшкодування шкоди, завданої злочином юридичній особі.

Безпідставними є і посилання в апеляційній скарзі на п.19 Директиви Європейського парламенту і Ради Європейського Союзу 2012/29/EU, оскільки він не може бути застосований до даних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи вказані норми матеріального права, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що унаслідок кримінального правопорушення відповідачами було завдано позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції винесене без додержання норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaariv. Finland, № 49684/99, §2)).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачаПриватного підприємства «Гідравлика» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: