Провадження 4-с/522/5/23
УХВАЛА

24 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондаря В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Волошина А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за участі стягувача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2023 та просить зобов`язати приватного виконавця здійснити заходи з примусового виконання в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 несплаченої частини боргу в іноземній валюті у розмірі 2 074,21 дол. США.

Скаргу мотивовано тим, що постановою Верховного суду від 08.12.2021 залишено в силі постанову Одеського апеляційного суду, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 20 000 дол. США. 05.08.2021 Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист, а 09.08.2021 приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. відкрито виконавче провадження №66441572. 03.01.2023 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою встановлено, що вимоги виконавчого листа виконано. Скаржник не погоджується з постановою, адже чинним законодавством передбачено перерахування коштів в іноземній валюті, а не в еквіваленті, в той час як приватний виконавець перерахував на рахунок ОСОБА_1 кошти у національній грошовій одиниці гривні. На погашення заборгованості до ВП 66441572 ОСОБА_1 було переведено 731 372 грн. Такої суми недостатньо для реалізації рішення, оскільки отримавши 731 372 грн та замовивши послугу з конвертації валюти, стягувач міг отримати кошти у розмірі 17 925,784 дол. США, виходячи з курсу банку, в якому у боржника було відкрито рахунок, а саме 40,80 грн за 1 долар США. Таким чином стягувач недоотримав 2 074,21 доларів США, а тому не було підстав для закінчення виконавчого провадження, адже рішення не виконано в повному обсязі.

Ухвалою від 17.01.2023 скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні 07.02.2023.

У зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси судове засідання призначене на 07.02.2023 було відкладене на 14.02.2023.

До суду 08.02.2023 надійшов відзив від представник приватного виконавця Парфьонова Г.В. Онощенко К.В., згідно якого заперечують проти скарги.

В обґрунтування відзиву зазначено, що приватний виконавець звернувся до АТ «Укргазбанк» з метою купівлі 20 000 доларів США, однак банк відмовив у проведенні операції, посилаючись на забороні обмеження валютних операції під час дії воєнного стану. Еквівалент пораховано за офіційним курсом НБУ.

До суду 14.02.2023 надійшли заперечення на відзив представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , згідно яких вказує, що приватний виконавець міг забезпечити альтернативне виконання рішення, шляхом передання боржником коштів в іноземній валюті у готівковій формі. Приватним виконавцем порушено приписи щодо обов`язковості виконання рішення суду, адже кошти стягнути в іншій валюті не в повному обсязі.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати в укриття працівникам та відвідувача суду, розгляд справи у судовому засідання 14.02.2023 було відкладено на 28.02.2023.

У судовому засіданні 28.02.2023 проведеному за участі представника приватного виконавця Онощенко К.В. було долучено до справи відзив та докази подані разом з клопотанням про долучення документів, також долучено заперечення на відзив до справи та прийнято копії документів виконавчого провадження, з метою направлення клопотання іншим учасникам справи розгляд справи відкладено на 14.03.2023.

Ухвалою від 13.03.2023 залишено без розгляд заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати в укриття працівникам та відвідувача суду, розгляд справи у судовому засідання 14.03.2023 було відкладено на 24.03.2023.

У судовому засіданні 24.03.2023 представник скаржника ОСОБА_5 підтримав подану скаргу, просив задовольнити.

Представник приватного виконавця Онощенко К.В. заперечувала проти задоволення скарги, вказала, що стягувач міг відкликати виконавчий документ та звернутися до іншого виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександром Євгеновичем 09.08.2021 було відкрито виконавче провадження №66441572 з приводу виконання виконавчого листа №522/24415/17, виданий 05.08.2021 Приморським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 20 000 доларів США, три відсотки річних у розмірі 1 800 доларів США, пеню (штраф) у розмірі 54 440 грн (а.с.13-14).

20.09.2022 виконавче провадження №66441572 прийнято приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Георгієм Володимировичем, у зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця Гамбаль О.Є. (а.с.15-16).

Приватним виконавцем виконавчого округу Парфьоновим Георгієм Володимировичем 03.01.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням вимог виконавчого документа (а.с.17-18).

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. звернувся до АБ «Укргазбанк» з листом щодо здійснення можливої купівлі 20 000 доларів США, для подальшого перерахуванню стягувачу фізичній особі-резиденту України (а.с.55). У відповідь отримав лист-роз`яснення, згідно якого були введені обмеження у роботі валютного ринку України, зокрема у забороні уповноваженим установам здійснювати торгівлю валютними цінностями, крім випадків визначених п.12 Постанови №18. Перелік таких випадків є вичерпним та не містить операції пов`язаних з можливістю купівлі іноземної валюти з метою примусового виконання рішень судів (а.с.56).

Національний банк України надав роз`яснення Асоціації приватних виконавців України, згідно яких вказав, що норми пункту 12 Постанови №18 наразі не передбачають можливості здійснення банком операції з купівлі іноземної валюти за дорученням приватного або державного виконавця. Відзначено, що за наявності відповідних передумов на грошово-кредитному ринку НБУ проаналізує можливість урахування пропозиції Асоціації привнесені чергових змін до Постанови №18 (а.с.56-57).

Приватний виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. 03.01.2023 звернувся до ОСОБА_1 з листом, яким повідомив про необхідність надання реквізитів для перерахунку коштів, внесених ОСОБА_2 на депозитний рахунок приватного виконавця у розмірі 731 372 грн., що згідно курсу НБУ становить 20 000 доларів США (а.с.57).

06.01.2023 на рахунок ОСОБА_1 було зараховано два платежу: 1. Погашення заборгованості по ВП №66441572, боржник ОСОБА_2 , ВД №522/24415/17 у розмірі 731 372 грн; 2. Повернення витраченого авансового внеску по ВП №66441572, боржник ОСОБА_2 , ВД №522/24415/17 у розмірі 2281 грн (а.с.19).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ (далі Закон) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частинами першою, другою статті 18 Закону на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті.

У статтях 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», в редакції, чинній на час здійснення виконавчого провадження, моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Відповідно до частин першої третьої статті 49 Закону у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець на відповідний рахунок приватного виконавця.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14 у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Така ж позиція висловлена і у постанові Верховного Суду №2-306/11 від 28 вересня 2022 року.

Виконавчим листом №522/24415/17 визначено суму заборгованості, що підлягає стягненню в іноземній валюті.

Таким чином, у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а у боржників існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США), а не у національній валюті України гривні.

Іншого порядку стягнення заборгованості у судовому рішенні судом не встановлено та не передбачено її перерахунок в грошовому еквіваленті до національної валюти України гривні, тому у приватного виконавця були відсутні правові підстави для перерахунку встановленого судом розміру заборгованості у національну валюту гривню, визначеного в іноземній валюті (доларах США).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. у відзиві на скаргу щодо обмеженого продажу банківськими установами іноземної валюти фізичним особам в період запровадження воєнного стану, оскільки наявність таких обмежень встановлених Національним банком України в постанові №18 не свідчить про те, що спосіб виконання рішення шляхом повернення коштів в іноземній валюті змінився.

З метою зміни способу виконання рішення можливо було ініціювати звернення до суду за ст. 435 ЦПК України.

Запровадження обмеження продажу банківськими установами іноземної валюти фізичним особам не може бути підставою для неналежного виконання рішення суду та ігнорування ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. безпідставно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, не врахувавши норми закону щодо повернення коштів в іноземній валюті, не врахувавши, що наявність встановлених обмежень Національним банком України не може слугувати підставою для неналежного виконання рішення.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі ст.ст. 261, 450, 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, за участі стягувача: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та зобов`язати скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про закінчення виконавчого провадження ВП №66441572 від 03.01.2023

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича здійснити заходи з примусового виконання виконавчого листа №522/24415/17, виданого Приморським районним судом м. Одеса 05.08.2021, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 несплаченої частини боргу в іноземній валюті в розмірі 2 074,21 доларів США.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 27 березня 2023 року.

Суддя В.Я.Бондар