Номер провадження: 22-ц/813/2087/23
Справа № 495/4724/20
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

за участі секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала на розгляді цивільна справа № 495/4724/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі № 495/4724/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. По справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2021 року закрито підготовче провадження по цивільній справі № 495/4724/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Справу призначено до судового розгляду.

23.06.2021 року від представника відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвоката Мелянчука В.А. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору з наступних підстав.

Так, представник відповідача АТ «Альфа-Банк» зазначив, що 24.12.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено договір факторингу, згідно із яким АТ «Альфа-Банк» відступило право грошової вимоги за договором кредиту № 2007-690/Ф03.14-034 від 07.03.2007 року, який укладений між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , про що позивачці було достеменно відомо, так як вказаний правочин був укладений з метою врегулювання спірної кредитної заборгованості між нею та АТ «Альфа-Банк».

На підставі наведеного представник відповідача АТ «Альфа-Банк» просить закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 23 червня 2021 року закрито провадження у цивільній справі № 495/4724/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Скасовано заходи забезпечення позову у вигляді зупинення виконавчого провадження № 62470850 з виконання виконавчого напису нотаріуса від 01.06.2020 року, зареєстрований в реєстрі № 1167 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості, накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2020 року по справі № 495/4724/20.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції 21.10.2021 року апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , відповідно до вимог якъ, позивач просить суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 року та повернути справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню. Оскільки позов про визнання виконавчого напису недійсним має всі правові обґрунтування що його прийняття та розгляду по суті та обґрунтовує порушене право позивача. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 існують юридичні правовідносини, зокрема судова справа за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та про це йшлося в позовній заяві. З даного факту випливає, що юридичний спір у цих двох справах є спільним та залишились неврегульовані питання, що виключає закриття справи у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду выі 08.11.2021 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича та Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Сергійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.03.2022 року справу було призначено до рогляду.

21.03.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Іван Петрович подав зачву про розгляд справи без їх участі.

23.03.2023 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.12.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено договір факторингу, згідно із яким АТ «Альфа-Банк» відступило право грошової вимоги за договором кредиту № 2007-690/Ф03.14-034 від 07.03.2007 року, який укладений між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , що підтверджується копіює договору факторингу від 24.12.2020 року та протоколу № 1053/ОРК від 21.12.2020 року (а.с.104-108).

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність спору між сторонами даної справи відсутній предмет спору, оскільки договірні правовідносини між сторонами припинені, а новому кредитору по кредитному зобов`язанні перейшли всі права та обов`язки стягувача за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст.255 ЦПК.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) за посиланням.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена внесеними до Конституції України відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII змінами, згідно з якими визначено, що відповідно до статті 124 юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від попередньої редакції, яка передбачала поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, та, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Про відсутність предмета спору можуть свідчити певні дії сторін чи настання обставин, за яких між сторонами не залишилося неврегульованих питань, або самими сторонами врегульовано усі спірні питання.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі 24.12.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено договір факторингу, згідно із яким АТ «Альфа-Банк» відступило право грошової вимоги за договором кредиту № 2007-690/Ф03.14-034 від 07.03.2007 року, який укладений між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , що підтверджується копіює договору факторингу від 24.12.2020 року та протоколу № 1053/ОРК від 21.12.2020 року (а.с.104-108).

З огляду на вищевказане, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.03.2023 року.

Головуючий: О.В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе