Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2628/22 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л.М.
Категорія 44 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Гуртовенка Романа Михайловича

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28 вересня 2022 року та на додаткове рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2022 року, ухвалені під головуванням судді Чішман Л.М.

у цивільній справі №295/2628/22 за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Кузьміна Дмитра Леонідовича до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої знищенням майна, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 127 449,00 грн., моральну шкоду в розмірі 160 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування поданого позову зазначав, що 26.01.2022 року автомобіль марки «Audi A6», 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з наявністю проблем зі склопідйомниками та світлом у фарах і який належить позивачу, був доставлений до автосервісу «Автодом БОШ Авто Сервіс» за адресою: м. Житомир, пров. 2-й Іподромний, 1-а, де здійснює свою підприємницьку діяльність відповідач. Автомобіль був залишений біля гаражного приміщення № НОМЕР_2 , де працює автоелектрик. Цього ж дня чоловіку позивача ОСОБА_4 зателефонували та повідомили, що з автомобілем є проблеми. Приїхавши до автосервісу, ОСОБА_4 побачила, що автомобіль згорів, у ньому відсутні заднє та бокове скло.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 28 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 127 449,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_5 просить вказані рішення суду скасувати і ухвалити нові рішення - про відмову у задоволенні позову та про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції є незаконні та необґрунтовані, ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта, в основу оскаржуваного рішення покладено повністю необгрунтоване та не підкріплене жодними доказами, а лише припущення суду першої інстанції, що у ФОП ОСОБА_1 існував обов`язок із збереження майна - належного позивачу автомобіля, і що саме відповідач у справі є особою, яка зобов`язана відшкодувати позивачу шкоду, що завдана автомобілю в результаті його загоряння. Однак, вказаний вище висновок суду є невірним та таким, який базується саме на припущеннях та повністю спростовується обставинами і матеріалами справи.

Апелянт зазначає, що в дійсності між ФОП ОСОБА_1 та позивачем жодних домовленостей у будь-якій формі щодо виконання відповідачем ремонту та/або технічного обслуговування автомобіля ні 26.01.2022 року, ні в будь-яку іншу дату, не існувало.

Жодних зобов`язань ні щодо здійснення ремонту вказаного автомобіля, ні щодо збереження даного автомобіля відповідач із позивачем не укладав та жодного правочину у будь-якій формі, згідно якого у відповідача могли б виникнути відповідні зобов`язання.

Щодо посилання суду на ст.841 ЦК України про обов`язок підрядника зберігати передану йому річ, апелянт вважає, що у справі не існує жодних доказів того, що між позивачем та відповідачем укладено будь-який договір підряду про виконання будь-яких робіт відносно автомобіля.

Окрім того позивач фактично сама підтверджує в позовній заяві, що вищевказаний автомобіль залишено біля гаражного приміщення № НОМЕР_2 , в якому працює електрик. Проте, з автосервісом жодної угоди у будь-якій формі щодо передачі автомобіля для виконання ремонтних робіт укладено не було. Відсутній також і будь-який документ (акт приймання-передачі, наряд-замовлення чи інший), який підтверджував би передачу даного автомобіля відповідачу.

Зазначає, що у вказаній справі наявний акт про пожежу, однак відсутній висновок експертизи, який доводив би саме наявність причинно-наслідкового зв`язку із причиною виникнення пожежі та діями відповідача. Незважаючи на наявність презумпції вини заподіювача шкоди у деліктних правовідносинах Верховний Суд зауважив, що саме позивач мав доводити наявність вини відповідача і наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями і наслідками. Таким чином, застосувати презумпцію вини відповідача у даній справі неможливо взагалі із тих підстав, що ФОП ОСОБА_1 не є заподіювачем шкоди, і про зворотне у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази.

Вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що у справі відсутній висновок експертизи, який підтверджував би, що загоряння належного позивачу автомобіля сталося внаслідок недоліків виконаних робіт з боку підрядника, тим самим суд не застосував до спірних правовідносин ч.4 ст.853 ЦК України.

Щодо додаткового рішення зазначає наступне.

В оскаржуваному додатковому рішенні від 29.11.2022р. суд зазначив, що сторони в судове засідання 03.11.2022р., 16.11.2022р., 29.11.2022 р. не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Однак, ні відповідач, ні представник відповідача жодним чином не були повідомлені про час та дату судових засідань.

Вказані обставини зумовили неможливість для відповідача скористатись своїм правом на подання заяви про зменшення судових витрат на професійну правову допомогу.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вважає, оскільки відповідач до винесення оскаржуваного судового рішення 29.11.2022р. не зміг скористатися своїм правом на подання заяви про зменшення судових витрат з поважних причин, так як не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, зокрема, 29.11.2022р., то відповідний строк для відповідача підлягає поновленню на стадії апеляційного оскарження відповідного судового рішення.

Крім того, заявлені позивачем витрати на оплату правничої (правової) допомоги у справі №295/2628/22 є неспівмірними, оскільки дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, не є значною та такою, яка становить складність або викликає публічний інтерес.

Як вбачається з оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції матеріали справи не містять доказів надання адвокатом позивача послуг саме на суму 19 128,00 грн.

Отже, на думку апелянта, винесенням додаткового рішення від 29.11.2022р. в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 19 128,00 грн., суд першої інстанції припустився порушення ст.ст. 137, 141 ЦПК України, оскільки відповідні витрати на правову допомогу стягнуті без фактичного підтвердження надання позивачу відповідної правової допомоги на вказану суму, та з порушенням співмірності даних витрат.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 автомобіль марки «Audi A6», 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_2 (а.с. 50).

26.01.2022 року гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_6 до служби 102 повідомлено про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , згорів вказаний автомобіль, що підтверджується рапортами інспектора-чергового Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області Присяжнюк В.В. (а.с. 10-12).

Відповідно до довідки старшого дільничного офіцера поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Муляра Я., погодженої начальником відділу превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Петелюка О., за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих в ЖЄО №4026, №4064, №4073 від 26.01.2022 року, фактів вчинення кримінального правопорушення у зв`язку із загоранням автомобіля не встановлено. А тому підстав для внесення такої інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає (а.с. 9).

Працівниками Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 26.01.2022 року проведено огляд місця події, дозвіл на який їм надала позивач, за результатами якого складено протокол огляду місця події. В протоколі зазначено, що в гаражному приміщенні, розташованому на території автосервісу «Автодом БОШ Авто Сервіс» виявлено автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 з наявними ознаками пошкоджень: відсутність переднього, заднього та бокового скла, наявні ряд пошкоджень внаслідок вигорання (а.с. 13-17).

Внаслідок пожежі належний позивачу автомобіль знищено, що підтверджується актом про пожежу від 26.01.2022 року (а.с. 18-19).

Звітом про причину виникнення пожежі Житомирського районного управління ГУ ДСНС у Житомирській області від 2701.2022 року встановлено, що ймовірною причиною пожежі автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 є несправність електричної системи автомобіля (а.с. 20-22).

26.01.2022 року позивач зверталася до Житомирського РУП ГУН в Житомирській області із заявою про кримінальне правопорушення та іншу подію у зв`язку із загоранням її автомобіля за невідомих їй обставин у гаражному приміщенні автосервісу з метою відшкодування власником такого автосервісу завданої їй шкоди, що підтверджується відповідним протоколом (а.с. 25). До протоколу долучено ряд письмових пояснень: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 29-33).

Так, з письмового пояснення відповідача ФОП ОСОБА_1 вбачається, що він надає послуги з ремонту автомобілів і 26.01.2022 року близько 09:00 год. до нього доставлено з метою ремонтних робіт автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , а близько 12:00 год автомобіль загнали в бокс для перевірки технічного стану, після чого працівник автосервісу залишив автомобіль та відлучився, вимкнувши автоелектрику. Близько 13:30 год. відповідач по відеонагляду побачив задимлення в боксі, в якому перебував автомобіль позивача, після чого викликав пожежну службу (а.с. 30).

Представник позивача від імені ОСОБА_2 звертався до відповідача з претензією №1 від 15.02.2022 року, якою просив відповідача зв`язатися з ним для вирішення питання про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок знищення автомобіля (а.с. 35).

Комплекс торговельно-сервісного центру «Автодом» перебуває у спільній часткові власності, частки належить відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №297168415 від 31.01.2022 року (а.с. 39-40).

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Костюченка А.П. від 18.02.2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок загоряння, станом на 26.01.2022 року становить 127449, 00 грн (а.с. 43-49).

В судовому засіданні суду першої інстанції допитані свідки.

В якості свідка було допитано майстра приймальника - ОСОБА_7 , який є сином відповідача. Свідок пояснив, що 26.01.2021 близько 8-30 год ранку приїхав чоловік ОСОБА_9 на автомобілі марки «Audi A6» та зазначив, що його авто має проблеми з електрикою, а саме несправними є робота фар та склопідйомників, відсутнє світло в салоні. Свідок попередив користувача авто, що терміново провести діагностику не має можливості, оскільки багато роботи. ОСОБА_9 попросив залишити авто біля боксу, оскільки поспішав на роботу та побоювався керувати несправним транспортним засобом, та мав приїхати пізніше, щоб домовитись про виконання ремонтних робіт. Ближче до обіду свідок попросив електрика ОСОБА_8 перемістити автомобіль в бокс, який належить відповідачу, з метою відтаяння, оскільки транспортний засіб був вкритий кригою, щоб не втрачати час для подальшої роботи. Разом з ОСОБА_8 транспортний засіб перегнали в бокс, відкрили двері і капот. Зазначив, що не знає, чи проводилась технічна мийка авто. Ремонт авто не було належним чином оформлено. В обідню перерву авто загорілось, причини загоряння йому не відомі.

Свідок ОСОБА_8 - електрик ФОП ОСОБА_1 пояснив, що на прохання майстра приймальника - ОСОБА_7 , перемістив авто в бокс для діагностики останнього. Для можливості працювати, авто необхідно було відігріти, відкрив капот, двері, зняв коврики, інших дій не вчиняв.

З пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що останні є працівниками відповідача, свідки здійснили переміщення транспортного засобу до боксу ФОП ОСОБА_1 , зняли коврики, відкрили капот та двері, з метою подальшого ремонту авто, що вказує на те, що в такий спосіб останні приступили до виконання договору підряду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

При цьому судом враховано, що згідно з п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 та ч.2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язуються прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл.

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Відповідно до ст. 841 ЦК України підрядник зобов`язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Вказана норма встановлена на захист інтересів замовника, який залишаючись титульним власником зазначеного майна передає його у володіння і користування підряднику. Останній невжиттям заходів із збереження власності контрагента може спричинити повну втрату як всього майна або погіршення його якості, та окремих елементів. В такому випадку до нього є можливим застосуванням майнової відповідальності, яка встановлена з метою запобігання зменшених майнових активів замовника. Підрядник несе відповідальність за втрату або пошкодження майна замовника незалежно від правових підстав на яких він отримав його договори підряду, оренди, безоплатного користування майном і за відсутності належним чином одержаної правової підстави тощо. Підрядник відповідає за схоронність будь-якого майна замовника до якого він має доступ в зв`язку з виконання робіт.

За змістом ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Правилами пожежної безпеки в Україні, затвердженими Міністерством з питань надзвичайних ситуацій N 126 від 19.10.2004 р., визначено конкретні заходи пожежної безпеки, які повинні здійснювати підрядник при виконання будівельних робіт.

В усякому випадку підрядник зобов`язаний вживати усіх можливих заходів по збереженню майна, застосовуючи навіть і ті, які прямо договором не визначені.

Таким чином, суд правильно вважав, що у зв`язку з виконанням договору підряду у фактичному володінні підрядника знаходились майнові цінності, зокрема транспортний засіб марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 позивача, який надавався для ремонту. В свою чергу відповідач не забезпечив схоронність майна, внаслідок чого позивачу завдано матеріальної шкоди.

Згідно ст. 76 ЦПК України докази встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта Костюченка А.П. від 18.02.2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок загоряння станом на 26.01.2022 року становить 127449, 00 грн (а.с. 43-49).

Вартість завданої шкоди відповідачем не спростована та заперечення щодо розміру завданої шкоди не надавались.

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, оскільки ФОП ОСОБА_1 через уповноважених працівників, отримав для проведення ремонтних робіт транспортний засіб марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , та шляхом переміщення автомобіля до боксу, який знаходиться в користуванні відповідача, останній приступив до виконання договору підряду та зобов`язаний був забезпечити схоронність ввіреного йому майна. Належних заходів для збереження та повернення майна переданого йому замовником не здійснив внаслідок чого сталась пожежа та майно позивача було пошкоджено та втрачено. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок загоряння станом на 26.01.2022 року, що становить 127449, 00 грн., розмір шкоди не спростовано відповідачем.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що висновок експерта відповідає вимогам ст.106 ЦПК та не спростований відповідачем.

Підстав для переоцінки доказів апеляційний суд не вбачає.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилами ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з`ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди.

Судом встановлено, що внаслідок пожежі належний позивачу автомобіль знищено, що підтверджується актом про пожежу від 26.01.2022 року.

За таких обставин, позивачу ОСОБА_2 спричинені душевні та моральні страждання, завдані пошкодженням належного їй майна. А тому вірно вважав, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Разом з тим, судом не надано належної оцінки обставинам заподіяння такої шкоди. А тому апеляційний суд вважає можливим зменшення цього відшкодування до 1000 грн.

Крім того, задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Кузьміна Дмитра Леонідовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування витрат на оплату судового збору та послуг адвоката підлягає до задоволення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що підтверджено належними доказами.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено частинами 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). .

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду від 28.09.2022 року позовну заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково (а.с. 116-118).

03.10.2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Кузьміна Дмитра Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі, до якої долучено договір про надання юридичних послуг № 15.02/1 від 15.02.2022 р.( а.с. 125-126).

Зі змісту п. 3.1 договору про надання юридичних послуг від 15.02.2022 р. вбачається, що сторони домовились, що вартість послуг за цим договором становить 40 000,00 грн. (а.с.125-126).

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта в тій частині, що зазначений розмір є неспівмірним обставинам справи, оскільки дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, не є значною та такою, яка становить складність або викликає публічний інтерес.

Зважаючи, що заява про ухвалення додаткового рішення розглянута за відсутності відповідача, апеляційний суд вважає можливим врахувати його клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 3000 грн.

За наведених обставин та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Гуртовенка Романа Михайловича задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28 вересня 2022 року та додаткове рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2022 року змінити.

Зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутого із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з 10000 грн. до 1000 грн., та витрат на правничу допомогу з 19128 грн. до 3000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: