Справа № 692/1098/22
Провадження № 2-о/692/1/23
У Х В А Л А
10 січня 2023 року смт Драбів
Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Чепурний О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Драбівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території в порядку ст. 317 ЦПК України, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території в порядку ст. 317 ЦПК України.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що він є внутрішньо переміщеною особою. Його онука ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, її батьками є син заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Місто Донецьк є тимчасово окупованою територією. При народженні дитини її батькам видавалося медичне свідоцтво про народження та було видано свідоцтво про народження дитини на тимчасово окупованій території. Заявник зазначає, що провести реєстрацію народження дитини за наявними у нього документами неможливо
Вивчивши заяву та додані до нього матеріали, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
В ч. 1 ст. 318 ЦПК України зазначено, що в заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.
Заявник не вказав з якою саме метою він просить встановити факт народження дитини. Так, останній не є батьком дитини, а отже для звернення до суду з вищевказаною заявою необхідно конкретизувати яку саме мету переслідує заявник у разі встановлення факту та проведення державної реєстрації дитини.
Окрім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі № 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини у м. Донецьк, заявник посилається на те, що проведення реєстрації факту народження, у відповідності з українським законодавством органами реєстрації цивільного стану без судового рішення є неможливим, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини було здано до Куйбишевського відділу РАЦС Донецького МУЮ МЮ ДНР у м. Донецьк, а тому підставою для проведення державної реєстрації народження його онучки та отримання відповідного свідоцтва є рішення суду про встановлення факту народження.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.
Згідно п. 14 Глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.
Отже, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до вищезазначеного закону є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
07 травня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» №2217-IX від 21.04.2022 року, на підставі якого ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладена в наступній редакції: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту народження дитини заявником ОСОБА_1 суду надано копію свідоцтва про народження, яке було видано органом РАЦС на тимчасово окупованій території.
Вказаний документ у відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визнається дійсним в Україні, а отже створює права і обов?язки. Чому видане свідоцтво про народження дитини, додане до заяви, не є документом яким підтверджується факт народження дитини заявником не вказано.
Крім того, оскільки встановлення факту стосується малолітньої дитини, заінтересованими особами у справі є її батьки, які несуть відповідальність за дитину, проте заявник не вказав у заяві про необхідність їх залучення, їх адреси проживання та засоби зв?язку.
З огляду на викладене, заява про встановлення факту народження підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення заявником зазначених недоліків, а саме для виконання вимог ст. 318 ЦПК України.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися не поданою та повернена заявнику.
Керуючись ст. 185, 318, 353-355 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Драбівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території в порядку ст. 317 ЦПК України - залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 10 (десять) денний строк для усунення недоліків заяви з моменту отримання копії цієї ухвали.
У разі, якщо заявник в установлений строк не усуне недоліки клопотання, то заява буде вважатись неподаним і буде повернуто заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Чепурний