Справа № 700/128/23
Провадження № 2/700/63/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в смт. Лисянка цивільну справу №700/128/23, провадження №2/700/63/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Лисянського районного суду від 18.12.2014 року у справі № 700/1068/14-ц було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. З дати винесення рішення, тобто з 2014 року в рази зросли потреби дитини, син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у його забезпеченні. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини просить змінити спосіб присуджених аліментів та встановити у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 06.02.2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву не подавав.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 2908.2007 року, виданого повторно, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.03.2019 року ОСОБА_3 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 18.12.2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 01.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначила, що визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі, є недостатнім для забезпечення дитини, оскільки зросли ціни на продукти та одяг, а тому є підстави для зміни способу стягнення аліментів і встановлення його у частці від доходу платника аліментів.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, законом передбачена можливість зміни способу стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Верховний Суд України у своїй постанові № 143 цс 13 від 05.02.2014 року дійшов до висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

За вказаних обставин, враховуючи, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, та те, що законом передбачена можливість зміни способу стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів, а тому суд знаходить підстави для часткового задоволення вимог позивача і зміни способу стягнення аліментів та встановлення його в частці від доходу платника аліментів, а саме: у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 18.12.2014 року на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., встановивши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь держави 1073, 60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур