Справа №2-2063/07
Провадження № 6/522/31/23
УХВАЛА

17 березня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ковтун Ю.І.,

за участю секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ВАТ «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп», Код ЄДРПОУ 41487593, у справі №2-2063/07; видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-2063/07 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 05/05/2003/840-К/12 від 16.05.2003 на користь ПАТ «КБ «НАДРА». 04 серпня 2020 року між ПАТ«КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 05/05/2003/840-К/12 від 16.05.2003 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, відповідно до якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 05/05/2003/840-К/12 від 16.05.2003 перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп». Посилаючись на ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК заявник просить замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп». Також зазначає, що на виконання рішення суду було видано відповідні виконавчі листи. Згідно акту ПАТ «КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені. У зв`язку з чим просить видати дублікати виконавчих листів. Також, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України просить поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

16.02.2022 на адресу суду від представника ОСОБА_2 адвоката Кулагіна Є.С. надійшли письмові пояснення, в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення заяви.

У судове засідання, призначене на 10.01.2023 представник заявника не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. В своїй заяві просив заяву розглянути без участі заявника.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 3 статті 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 17 березня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2007 року було задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» заборгованість за Кредитним договором № 05/05/2003/840-К/12 від 16.05.2003, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» у розмірі 25544 гривні 39 копійок солідарно. Також стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» суму державного мита в розмірі 265 гривень та суму сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривень (а.с.42 43).

04 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_A_3 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 05/05/2003/840-К/12 від 16.05.2003, що укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та за всіма іншими похідними договорами перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с. 6 - 10).

20 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» було укладено договір № GL48N718070_A102 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 05/05/2003/840-К/12 від 16.05.2003, що укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» та за всіма іншими похідними договорами перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (а.с. 11 -15, 17 - 25).

Згідно акту уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про втрату виконавчих листів у банку відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» кредитними договорами (а.с. 16).

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні (а.с. 26).

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Діючим законодавством визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суд має перевірити, чи не було виконано судове рішення, чи не втратило рішення законної сили, чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання, а також обставини втрати виконавчого документа (коли виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд дійшов висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На час набрання рішенням суду законної сили (27 березня 2007 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 вересня 1999 року № 606-XIV.

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлювався протягом трьох років.

Згідно ч. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строк встановлені цим Законом, а з урахуванням частин 1 і 5 ст. 12 вказаного закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно зі ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин такого тривалого пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Факт не передання оригіналу виконавчого листа правонаступнику разом з кредитним портфелем при відступленні права вимоги не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також заявник просить замінити сторону у виконавчому листі з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором у зобов`язанні своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, 910/2954/17 від 11 березня 2021 року.

Оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення на виконання виконавчого листа задоволенню не підлягає, тому суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 98, 120, 127, 260, 353, 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ВАТ «Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.І. Ковтун