Справа № 373/111/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30 січня 2023 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 4 частки від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Наказне провадження є особливим видом цивільного судочинства, в якому здійснюється безспірне задоволення грошових вимог, а також відсутність у боржника у випадку видачі наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України права звернутися до суду із заявою про скасування наказу (ч. 1 ст. 170 ЦПК України).

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що необхідною передумовою виникнення права на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання разом з одним із батьків.

Відповідно до ч. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із змісту позовної заяви вбачається, що дитина проживає разом із стягувачем та перебуває на її повному утриманні та забезпеченні.

Однак заявником ОСОБА_1 не додано жодного доказу на підтвердження утримання саме нею спільної дитини. Зокрема, акт депутата чи довідка про те, що дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні, або будь-які інші документи, які б підтверджували вказані обставини.

Таким чином, вимоги заявника повинні бути документально підтверджені належними та допустимими доказами та безспірними, а в суду не може викликати сумнівів щодо настання права вимоги.

Оскільки з поданих документів неможливо встановити з ким із батьків проживає дитина, то суд дійшов висновку, що між сторонами існує спір про правові підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183 СК України - з ким саме із батьків проживає дитина для подальшого звернення з вимогою про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог пунктів 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу або якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Зазначені обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу, що не позбавляє заявника права звернутися до суду із цими вимогами в позовному провадження.

Керуючись статтями 161, 165, 166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику її право на звернення з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ