Справа № 201/7236/22
Провадження № 2/201/716/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючої - судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті чергових платежів та неустойки за Рамковим договором фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р.,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті чергових платежів та неустойки за Рамковим договором фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р. (а.с. № 3-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.11.2022р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.№45).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23.11.2021р. між нею та ОСОБА_2 було укладено Рамковий договір фінансового лізингу №23/11/21-1, за умовами якого вона (лізингодавець) передала на підставі акту приймання-передачі предмету лізингу у тимчасове володіння та користування відповідачу (лізингоодержувачу) автомобіль FORD FUSION VIN НОМЕР_1 , колір сірий, рік випуску 2014р., проте належного виконання за цим договором не отримала. Відповідач в порушення умов договору не сплатив чергових платежів за лютий 2022р., березень 2022р., квітень 2022р. та травень 2022р., у зв`язку з чим з метою захисту своїх інтересів як власника, позивачка (лізингодавець) 23.05.2022р. повернула (вилучила) майно з фінансового лізингу шляхом укладання акту передачі предмета лізингу, яким сторони також підтвердили і наявну заборгованість лізингоодержувача перед лізингодавцем в частині несплати чергових щомісячних платежів в сумі 2 787 доларів США. Крім того, за умовами даного акту лізингоодержувач зобов`язався сплатити заборгованість лізингодавцю зазначену в п. 2 цього акту до 01.07.2022р. включно. 15.08.2022р. позивачем засобами поштового зв`язку надіслано відповідачу претензію щодо стягнення заборгованості по оплаті чергових платежів та неустойки за Рамковим договором фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р. на загальну суму 115 492 грн. 50 коп. Проте, на момент пред`явлення позову вказана заборгованість відповідачем сплачена так і не була, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду за захистом порушених прав та законних інтересів та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за Рамковим договором фінансового лізингу у розмірі - 118 422 грн. 74 коп., з яких: 101 892 грн. 72 коп. основний борг, 12 827 грн. 94 коп. пеня, 949 грн. 30 коп. 3 %річних, 2 752 грн. 78 коп. інфляційні збитки, а також судові витрати у розмірі 1 184 грн. 23 коп.

Відповідач ОСОБА_2 двічі, що підтверджується листами від 07.11.2022р. та 30.12.2022р., повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками. Втім, відповідачем не вчинено дій по отриманню поштової кореспонденції від суду. Так, обидва конверти повернулися на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», при тому, що саме ця адреса реєстрації місця проживання відповідача підтверджена відповіддю ДАПДП ДМР від 27.10.2022р. (а.с. №46, 49, 48, 51, 44).

Відповідно до вимог ст.ст.190, 272 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи, однак правом на подання відзиву, будь-яких письмових пояснень або клопотань, не скористався.

Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ст. 280 ЦПК України. Так в нашому випадку, немає згоди позивачки на ухвалення по справі заочного рішення ні по тексту позову, ні будь якої іншої заяви (вимоги п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам у сукупності з наявними письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини між лізингодавцем та лізингоодержувачем, що виникають на підставі договору фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених законами України з питань регулювання діяльності з надання фінансових послуг, цим Законом та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами.

Частина 1 статті 806 ЦК України передбачає, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу: автомобіль марки «Ford», модель «Fusion», номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , рік випуску 2014, колір сірий, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.08.2021р. (а.с. №15).

23.11.2021р. між ОСОБА_1 (лізингодавець) та ОСОБА_2 (лізингоодержувач) укладено Рамковий договір фінансового лізингу №23/11/21-1, відповідно до умов якого лізингодавець зобов`язуєтья передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування лізингоодержувачу автомобіль FORD FUSION VIN НОМЕР_1 , колір сірий, рік випуску 2014р., а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього рамкового договору (а.с. №16-23).

Згідно із п. 2.2 договору, предмет лізингу за Рамковим договором передається від лізингодавця лізингоодержувачу в момент підписання акту приймання передачі предмета лізингу.

Відповідно до п. 3.1 договору, приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан предмета лізингу і відповідність предмета лізингу техніко-економічним показникам, встановленим лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам рамкового договору.

На виконання умов договору, 23.11.2021р. між сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі предмета лізингу, відповідно до якого лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв у користування транспортний засіб - FORD FUSION VIN НОМЕР_1 , колір сірий, рік випуску 2014р. (а.с. №28).

Відповідно до п. 6.1 договору, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі щодо предмету ізингу, а також вартість послуг за організацію фінансування, відповідно до цього рамкового договору, відповідного протоколу лізингу та графіку наведеного у такому протоколі лізингу, кожен з яких є невід`ємною частиною цього рамкового договору. Всі такі платежі виконуються у розмірі та у дату платежу, а також у спосіб та на умовах, вказаних для відповідного платежу у рамковому договорі, відповідному протоколі лізингу, відповідному графіку, рахунках виставлених лізингодавцем та інших документах лізингу, в залежності від випадку, та з урахування змін, що можуть відбуватись відповідно до положень документів лізингу.

Також, на виконання умов договору, 23.11.2021р. між сторонами було укладено протокол («Графік платежів») до Рамкового договору фінансового лізингу №23/11/21-1 (а.с. 23зв.)

Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються:1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу;2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Відповідно до ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно із ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання припиняються.

Відповідно до ч.4, 7-8 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса:1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом. Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом. Відмова від договору фінансового лізингу та його розірвання є підставою для припинення договорів про надання послуг, що були визначені таким договором фінансового лізингу як обов`язкові для отримання об`єкта фінансового лізингу та укладені лізингодавцем або лізингоодержувачем. Лізингодавець або третя сторона зобов`язані повернути лізингоодержувачу кошти, сплачені ним за такі послуги, не пізніше 14 календарних днів з дня надсилання письмового повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу, якщо такі послуги не були фактично надані до дня відмови лізингоодержувача від договору фінансового лізингу у порядку, визначеному законодавством.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 в порушення умов договору не сплатив чергових платежів за лютий 2022р., березень 2022р., квітень 2022р. та травень 2022р.

У зв`язку з невиконанням умов договору, 23.05.2022р. між сторонами укладено акт передачі предмета лізингу до Рамкового договору фінансового лізингу №23/11/21-1, відповідно до якого сторони лізингоодержувач передав, а лізингодавець прийняв предмет лізингу транспортний засіб: автомобіль марки «FORD FUSION» VIN № НОМЕР_1 , колір сірий, рік випуску 2014р. (а.с. №29).

При цьому, у складеному акті відповідач підтвердив наявну заборгованість перед лізингодавцем в частині несплати чергових щомісячних платежів у розмірі 2 787 грн. та зобов`язався сплатити заборгованість лізингодавцю зазначену в п.2. цього акту до 01.07.2022р. включно.

15.08.2022р. позивачка засобами поштового зв`язку надіслала відповідачу претензію щодо стягнення заборгованості по оплаті чергових платежів та неустойки за Рамковим договором фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р. на загальну суму 115 492 грн. 50 коп. (а.с. №30-34).

Однак останній зобов`язання за укладеним договором та актом не виконав належним чином, у зв,язку з чим виникла заборгованість.

Таким чином, у відповідача перед позивачкою за неналежне виконання зобов`язань за рамковим договором фінансового лізингу утворилась заборгованість у розмірі 101 892 грн. 72 коп., що підтверджується розрахунком, наявність якої відповідач під час розгляду справи не спростував.

Враховуючи викладене, той факт, що обґрунтування позовних вимог належними доказами стороною відповідача в ході розгляду справи спростовано не було, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості у розмірі 101 892 грн. 72 коп. з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки пені, 3 %річних та інфляційних збитків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Пунктом 6.17. договору передбачено, що за порушення обов`язку зі своєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів, передбачених рамковим договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, нарахованої на суму непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані лізингоодержувачем лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним рамковим договором та/або чинним законодавством України, припиняється через вісімнадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися. Сплата пені не звільняє лізингоодержувача від обов`язків за даним рамковим договором.

Відповідно до п.7.9 договору, строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня), встановлюється у 3 (три) роки на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України.

Позивачкою при зверненні до суду надано детальний розрахунок пені, 3 %річних та інфляційних збитків, який відповідачем не спростовано, у зв`язку з чим наявні підстави для його погодження.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачкою за порушення умов Рамкового договору фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р. становить всього 118 422 грн. 74 коп., з яких: основна сума заборгованості (тіло) 101 892,72 грн., пеня 12 827,94 грн., інфляційні збитки - 2 752,78 грн., 3% річних 949,30 грн.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 184 грн. 23коп. (а.с. № 2).

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611, 625, 629, 651, 653 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті чергових платежів та неустойки за Рамковим договором фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по оплаті чергових платежів та неустойки за Рамковим договором фінансового лізингу №23/11/21-1 від 23.11.2021р. у розмірі 118 422 грн. 74коп. (сто вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві грн. 74 коп.), з яких: 101 892 грн. 72 коп. основний борг, 12 827 грн. 94 коп. - пеня; 949 грн. 30 коп. 3 % річних, 2 752 грн. 78 коп. інфляційні збитки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 183 грн. 23 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.