справа № 415/5973/12
№ провадження 6/208/12/23
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.02.2013 року позовні вимоги позивача, задоволені.

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 415/5973/12 від 25.02.2013 було задоволено позов.

На виконання рішення суду Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до акту прийому передачі судових рішень та виконавчих листів, рішення суду та виконавчий лист по справі № 415/5973/12 було передано до архіву банку.

В зв`язку з переїздом архіву до головного офісу АТ КБ «Приватбанк» з відділення до іншого відділення було втрачено частину документів, у тому числі і виконавчий лист по справі № 415/5973/12.

Згідно даних листа № 39444 від 07.10.2022 р. на виконання рішення суду № 415/5973/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором Заводським відділом державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження по виконанню вказаного рішення суду не перебуває та не перебувало.

У зв`язку з ненадходженням виконавчого листа до виконавчої служби, рішення суду не виконано, заборгованість не стягнута.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.02.2013 року задоволено позовні вимоги позивача.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DZL0G200770037 від 29.08.2007 р. в розмірі 102858,53 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» по 514,30 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по вищевказаній цивільній справі представник стягувача, посилається на те, що по даній справі виконавчий документ було втрачено.

На підтвердження даної обставини надано лист начальника південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського районну Дніпропетровської області, що виконавче провадження по виконанню вказаного рішення суду по виконавчому документу № 415/5973/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором не перебуває та не перебувало.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Таких доказів суду не представлено.

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа і поновлення строку для пред`явлення їх до виконання після закінчення встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку та не навело поважних причин пропуску цього строку, а також не довело, що виконавчі листи були втрачені,

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі№ 2-836/11(провадження № 14-308цс19, ЄДРСРУ № 86566261 ) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Такої позиції дотримався і 13 січня 2020 року Верховний Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи№ 2-12454/10, провадження № 61-14491св19 (ЄДРСРУ № 86903658), 08 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи№ 760/6367/18, провадження № 61-7357св19 (ЄДРСРУ № 86828286) та у справі№ 2-5171/10, провадження № 61-16396св19 (ЄДРСРУ № 86828290) досліджував питання особливостей видачі дублікату виконавчого документа у разі його втрати.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Враховуючи викладене, судом встановлено, що жодні обставини, викладені в заяві стягувача АТ КБ "Приватбанк"», які мали б місце вважати пропуск строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважним. На момент винесення рішення, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку, про відмову у задоволені заяви представника стягувача АТ КБ "ПриватБанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з її не обґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 247, 258-263, 433, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складеного повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Похваліта С. М.