Справа № 438/385/22 Головуючий у 1 інстанції: Ткачова С.М.
Провадження № 22-ц/811/2803/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, у якому просив визнати таким, що припинив свою дію у зв`язку з його виконанням договір про надання банківських послуг № б/н від 5 листопада 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, скасувати відсотки та штрафні санкції, що були йому нараховані Акціонерним товариством комерційний банк 'ПриватБанк за договором про надання банківських послуг від 5 листопада 2018 року ОСОБА_2 в розмірі 32 575,60 гривень та стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк" на його користь безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 6 168,58 гривень.

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 26 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1д, ІКЮО- 14360570 ) на користь ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_1 ) надлишково сплачені кошти за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 05 листопада 2018 року в сумі 6168,58 (шість тисяч сто шістдесят вісім) гривень 58 копійок.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в частині, щодо визнання кредитного договору № б/н від 05 листопада 2018 року таким, що припинив свою дію та скасування відсотків та штрафних санкцій нарахованим відповідачем у розмірі 325 76,60 грн. за цим договором, відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі покликається на те, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Стверджує, що сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

На думку скаржника, мотивація позову та правове обґрунтування такого з підстав визначених нормами ст. ст. 1212 - 1213 ЦК України є помилковим, - відсутні передбачені ст. ст. 1212 - 1213 ЦК України підстави кваліфікувати спірні правовідносини як такі, що виникли з безпідставного набуття або збереження майна позивача відповідачем, а отже позов задоволенню не підлягає.

Просить рішення Бориславського міського суду Львівської області від 26 вересня 2022 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23 лютого 2023 року, є дата складення повного судового рішення 16 березня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 05 листопада 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

13 липня 2021 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Бориславського міського суду з позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 03 листопада 2021 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_1 частково.

Вказане рішення не оскаржувалось, набрало законної сили та добровільно виконане позивачем, згідно виписки з рахунку ОСОБА_1 в сумі, що визначені рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 03 листопада 2021 року, а саме 209 577, 34 грн. (а.с.21-23)

Листом №20.1.0.0.0.0/7-220120/21963 від 20 січня 2022 року AT КБ ПриватБанк повідомив його, що в резолютивній частині рішення Бориславського міського суду Львівської області від 03 листопада 2021 року відсутні будь-які приписи щодо списання заборгованості чи припинення зобов`язань за Договором, а звернення до суду про стягнення заборгованості не припиняє дію укладеного між сторонами Договору, у тому числі в частині нарахування відсотків та штрафних санкцій. Тому банк просить здійснити погашення заборгованості, яка існує у позивача перед Банком.

Відповідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 січня 2022 року (ВП №68141038), виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №442/5636/21 від 10 грудня 2021 року, виданого Бориславським міським судом Львівської області, закінчено в зв`язку з погашенням боргу ОСОБА_1 платіжним дорученням №83 від 17 січня 2021 року (а.с.62-63).

Згідно виписки з рахунку позивача від 11 травня 2022 року відповідач списав з рахунку позивача відсотки за використання кредитного ліміту в розмірі 6496,98 грн. (а.с.23)

Також, як вбачається з виписки банківського рахунку позивача від 11 травня 2022 року, у позивача існує заборгованість перед відповідачем по відсотках за використання кредитного ліміту, яка становить 32 575,60 грн.

Як вбачається з Довідки AT КБ Приватбанк (а.с.64), останній повідомив, що між ним та позивачем укладено договір №б/н від 05 листопада 2018 року, за яким було видано картки НОМЕР_2 (строк дії 05 листопада 2018 10/22) та НОМЕР_3 (строк дії 11 лютого 2020 року 01/23).

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення Бориславського міського суду від 03 листопада 2021 року у цивільній справі №442/5636/21 позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 05 листопада 2018 року в розмірі 209 577 (двісті дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 34 копійки, що складається з заборгованості за поточним тілом кредиту в сумі 174087,33 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 35490,01 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 8583,18 грн заборгованості за нарахованими відсотками та 9833,79 грн. заборгованості за простроченими відсотками - відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 3143 гривні 65 копійок.

Ухвалою Бориславського міського суду від 25 серпня 2022 року заяву адвоката Сащука М.М. про виправлення описки в рішенні Бориславського міського суду від 03 листопада 2021 року по справі 442/5636/21, задоволено. Виправлено описку в абзаці другому резолютивної частини рішення Бориславського міського суду від 03 листопада 2021 року , та замість слів «заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 35 490,01 грн.» зазначено вірно «заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 35 490,01 грн».

Вищезгаданим рішенням Бориславського міського суду від 03 листопада 2021 року встановлено, що з моменту укладення договору відповідачу видано кредитні картки, строк дії останньої - до січня 2023 року, що стверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк». Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача: 05 листопада 2018 старт карткового рахунку № НОМЕР_2 ; 30 січня 2020 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 27000,00 грн; з 06 березня 2020 року по 19 лютого 2021 року його розмір поступово збільшено в межах 35 000-199 000 грн, з 24 лютого 2021 200 000 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, позивач нарахував відповідачу заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 11 липня 2021 року в загальному розмірі 227 994,31 грн.

Також встановлено, що Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) в розмірі 209 577,34 грн, стягнути складові його повної вартості, зокрема, 8 583,18 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 9 833,79 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

При цьому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом (поточним та простроченим тілом кредиту) в розмірі 209 577,34 грн, відтак позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 ЦК України.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 500/2867/18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що факт відсутності у позивача заборгованості за кредитним договором від 05 листопада 2018 року та факт наявності переплати за вказаним кредитним договором станом на 11 травня 2022 року у сумі 6 168,58грн.

Крім того, у зв`язку з пред`явленням банком позову до ОСОБА_1 про дострокове повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, відповідач, тим самим, змінив терміни повернення кредиту, у зв`язку з чим кредитний договір від 05 листопада 2018 року припинив свою дію. Факт відсутності заборгованості за кредитним договором, виконання рішення Бориславського міського суду Львівської області від 03 листопада 2021 року, що підтверджено документально та не заперечують сторони.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у спірних правовідносинах позивач був споживачем банківських послуг, які йому надавав відповідач, строк кредитування закінчився у зв`язку з пред`явленням банком позову про повне дострокове погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, є рішення суду, яке набрало законної сили, про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 листопада 2018 року, повне виконання цього рішення 17 січня 2022 року та те, що кошти, які були надмірно сплачені позивачем ОСОБА_1 на рахунок відповідача, отримані останнім без належних правових підстав та дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача надмірно сплачених ним коштів у сумі 6 168,58 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у справі доказів списання безпідставно набутих коштів не заслуговують на увагу, оскільки вказані твердження спростовуються спростовується довідкою відповідача та роздруківкою з особового рахунку позивача, які підтверджують списання відповідачем з карткового рахунку позивача, виданого задля обслуговування договором №б/н від 05 листопада 2018 року (а.с. 64, 21-23).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.