Справа № 510/23/23
Провадження № 2/510/26/23

У Х В А Л А

23.01.23 р.

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І.,

розглядаючи матеріали заяви ОСОБА_1 (заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області) про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В

Заявник ОСОБА_1 , діючий через свого представника адвоката Шевчук К.М., звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991р.

В ході розгляду матеріалів позовної заяви суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Тобто за змістом даної статті суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Як виходить з положень п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити у т.ч.: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Викладаючи свої доводи у заяві, заявник в якості доказів заявлених вимог посилається на довідку №1/20 від 01.07.2022р. ПрАТ «Український науково-дослідний інститут технології машинобудування» про місце його роботи, однак така довідка до матеріалів заяви не додана (не міститься вона також і в електронних документах системи «Електронний суд»).

Крім того, як передбачено ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи , що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, до матеріалів заяви була додана квитанція про сплату судового збору в сумі 496,20 грн. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» з 01.01.2023р. встановлені такі ставки судового збору: 0,2 розміру прожиткового мінімуму 536,80 грн. для фізичних працездатних осіб за подання до суду у т.ч. заяви у справах окремого провадження. Таким чином, заявником був сплачений судовий збір не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуюче вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заяву слід залишити без руху, надавши заявнику термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області) про встановлення факту постійного проживання на території України - залишити без руху.

Надати заявнику (його представнику) п`ять днів з дня отримання ним ухвали для усунення недоліків заяви і оформлення її відповідно до вимог чинного законодавства.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вячеслав ДУДНИК