УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Лайчук В.В.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила визнати на території України рішення Дільничного суду Гамбурга (Німеччина) в справі №282 F 52/01, яке було проголошено 20.03.2002 року та остаточно вступило в силу 13.09.2002 року, яким було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований згідно свідоцтва про одруження від 30.03.1991 року виданого ЗАЦС м. Житомира, актовий запис №509.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначила, що рішення Дільничного суду Гамбурга (Німеччина) в справі №282 F 52/01 від 20.03.2002 року остаточно вступило в силу 13.09.2002 року, розірвання шлюбу здійснювалось згідно українського законодавства.

Заявник в судове засідання не з`явилась.

Представник заінтересованої особи - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направленим до суду листом від 31.12.2022 року представник заінтересованої особи повідомив, що заперечень проти клопотання не має, розгляд справи просив проводити без його участі (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 1 ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому ст. 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Встановлено, що 30.03.1991 року відділом записів актів цивільного стану м. Житомира було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №509.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на чоловіче - « ОСОБА_6 ».

В шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 стали батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно засвідченої копії рішення Дільничного суду Гамбурга (Німеччина) в справі №282 F 52/01, яке було проголошено 20.03.2002 року та остаточно вступило в силу 13.09.2002 року, з перекладом на українську мову і яке є остаточним, 20.03.2002 року вказаним судом шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 5-6, 8).

04.09.2014 року на рішенні Дільничного суду Гамбурга (Німеччина) в справі №282 F 52/01, яке було проголошено 20.03.2002 року та остаточно вступило в силу 13.09.2002 року, проставлений апостиль Федеративної Республіки Німеччина, відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 і до справи доданий офіційний переклад апостилю українською мовою (а.с. 7, 9).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 9 Конституції України та статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили (частина перша статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

03 грудня 2003 року Україна набула членства в Гаазькій Конвенції з міжнародного приватного права.

Згідно статті 13 Гаазької Конвенції 1961 року документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з договірних сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших договірних сторін доказовою силою офіційних документів. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з договірних сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої договірної сторони. Клопотання про визнання рішення іноземного суду суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ст. 473 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню не встановлено, а також здійснене в інтересах захисту законного права ОСОБА_1 на документальне підтвердження розірвання шлюбу, тому заява про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 13 Гаазької Конвенції 1961 року, ст.ст. 471 - 473 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Визнати на території України рішення Дільничного суду Гамбурга (Німеччина) в справі №282 F 52/01 від 20.03.2002 року та остаточно вступило в силу 13.09.2002 року, яким було розірвано шлюб між громадянами України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований згідно свідоцтва про одруження від 30.03.1991 року, виданого ЗАЦС м. Житомира, актовий запис №509.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест ухвали виготовлено 22 лютого 2023 року.

Суддя Л.М. Чішман