23.02.2023 227/1700/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

представника позивача Оніпко Н.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Оніпко Н.О., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та доводиться позивачу рідною бабою з боку матері. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,9552 га, кадастровий номер :01:000:1724, розташованої на території Добропільської міської ради.

Станом на день відкриття спадщини спільно з ОСОБА_3 за вищезазначеною адресою був зареєстрований онук спадкодавця - ОСОБА_1 , 1999 року народження.

Позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт посвідчений 14 листопада 2005 року секретарем виконкому Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області) на майно, належне ОСОБА_3 .

За оформленням спадщини після смерті спадкодавця у встановленому законом порядку ніхто, крім позивача не звертався, спадкоємці першої черги відсутні.

При зверненні 07 листопада 2022 року до нотаріуса із заявою, щодо прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, встановлений ст.1270 ЦК України та п.3 Постанови Кабінету Міністрів «Деякі питання в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року 3164 із змінами від 24 червня 2022 року № 719, відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, нею пропущений.

Представник позивача зазначає, що у зв`язку з війною позивач не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори і пропустила встановлений законом строк. Окрім цього, її була відома інформація щодо змін в законодавстві відносно того, що на час воєнного стану перебіг строку про прийняття спадщини зупиняється. Нажаль відслідкувати зміни у законодавстві щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці позивач не змогла. Війна внесла свої зміни у звичайне життя людей: евакуація, відсутність коштів, відсутність транспортного сполучення та поштового зв`язку. Страх за своє життя та життя близьких людей у зв`язку з періодичними обстрілами Покровського району призвели то того, що позивач не мала змоги першочергово займатися справами щодо оформлення спадщини.

У березні 2022 року на COVID-19 захворіла мати позивача, з якою вони спільно мешкали та вели спільне господарство. На лікування матері було витрачено всі кошти, однак лікування не дало результату, мати померла від ускладнень хвороби 12 березня 2022 року, що було дуже тяжкою втратою для позивача.

Також, представник позивача вважає, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини складає менше трьох місяців, що не є занадто великим і не свідчить про злісне ухилення позивача від дотримання законодавчо визначених строків/

Беручи до уваги вищевикладене, просить визначити додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено проведення підготовчого судового засідання. Витребувано від приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Молодняк Л.П. копію спадкової справи №142/2022, відкритої щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 25 січня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , є онукою ОСОБА_3 , про що свідчить долучена до матеріалів справи

копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області відповідно до якого батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України № 1 від 10 листопада 2022 року;

витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 6 від 11 листопада 2022 року відповідно до якого батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Також, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 5 від 11 листопада 2022 року виконавчим комітетом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області 16 травня 2016 року складено актовий запис про шлюб № 2. У графі відомості про одного з подружжя зазначено: прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 , прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Мати позивачки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 46 років про що 15 березня 2022 року складено відповідний актовий запис № 236 та Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 року, про що складено відповідний актовий запис № 190.

07.11.2022 року приватним нотаріусом Молодняк О.В., на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, відкрито спадкову справу № 142/2022 до майна померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70543108 від 07.11.2022 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70542992 від 07 листопада 2022 року за параметрами пошуку ОСОБА_3 наявний чинний заповіт номер в реєстрі нотаріальних дій 144 посвідчений 14 листопада 2005 року виконкомом Світлівської сільської ради Добропільського району.

З копії заповіту посвідченого 14 листопада 2005 року секретарем Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області Чернявською Л.В., який міститься в матеріалах спадкової справи № 142/2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на випадок смерті робить розпорядження «із належного мені майна, все моє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті і на що я буду по закону мати право, заповідаю своїй онучці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Представником позивача також долучено до матеріалів справи копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № від 23 липня 2021 року відповідно до якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:000:1724 площею 6.9552 га, підстава для державної реєстрації державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 172006 виданий 20 березня 2001 року Світлівською сільською радою.

Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Молодняк О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 127/02-31 відмовлено ОСОБА_2 в оформленні права на спадщину за заповітом після смерті її бабки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців, встановлений ст.1270 ЦК України та п.3 Постанови Кабінету Міністрів «Деякі питання в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року 3164 із змінами від 24.06.2022 року № 719, відповідно до якого перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, нею пропущений.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), (ст.1216 ЦК України).

Нормами статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняттям спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому воєнний стан було продовжено до 25.04.2022 року.

21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб - до 25 травня 2022 року. 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб. 15 серпня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року № 573/2022, згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. 16 листопада 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року № 757/2022 , згідно з яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року № 3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 та пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважної причини через введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, зміну законодавства щодо строків подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи, що пропущений строк є незначним та беручи до уваги, що наслідки пропущення позивачкою строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки остання втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті баби, а втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в три місці.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1223, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 24.02.2023 року.

Суддя А.М. Левченко

23.02.2023