ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2995/23 Справа № 205/3243/17 Суддя у 1-й інстанції - Терещенко Т.П. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року було вирішено витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , а 05 березня 2021 року вона отримала постанову державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 205/3243/17. З того часу, виконавча служба та позивач неодноразово намагались виселити відповідача з неповнолітнім сином з вищевказаного житлового приміщення, посилаючись на виконавчий лист, в якому, до речі, немає жодного слова саме про виселення. Але при розгляді вказаної справи, жодна з трьох інстанцій не досліджувала та не давала оцінку фактичним обставинам, а саме про наявність у відповідача з сином достатніх і триваючих зв`язків із конкретним місцем проживання у спірній квартирі, та про відсутність у них іншого місця проживання. Отже, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення ОСОБА_1 з відповідного житла є невиправданим втручанням у приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла, у зв`язку з чим, просила відповідно до ст. 432 ЦПК України визнати виконавчий лист Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, виданий 01 жовтня 2018 року на виконання рішення суду у справі № 205/3243/17, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2023 року у задоволені заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Мороза К.Т. про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 205/3243/17 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити її заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Дніпропетровської місцевої ради до виконавчого комітету Дніпропетровської місцевої ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Ялова О.М., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуфман Я.С., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Скосарєва В.В., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Царейкін М.М., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району м. Дніпропетровська, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, витребування майна.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 24 березня 2021 року, було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року та визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 11 травня 1996 року на ім`я ОСОБА_3 про його право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнано недійсним нотаріально посвідчений та укладений 16 червня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 ; витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , а також вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11 лютого 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64482213 щодо боржника ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа у справі № 205/3243/17.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, належить розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції, а тому наступне виселення ОСОБА_1 з відповідного житла є невиправданим втручанням у приватну сферу особи, порушенням прав на повагу до житла, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки ці посилання не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та апеляційної скарги, фактично зводяться до не згоди з постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як така, що постановлена відповідно до вимог закону підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко