Справа № 2-634/2011 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/2276/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

з участю представника апелянта Лук`янової М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року в складі судді Пташинського І.А. у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником в справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №BL4869 від 06 червня 2008 року,-

встановив:

27 липня 2022 року заявник ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів № 2-634/11, виданих Самбірським міськрайонним судом Львівської області.

Заява мотивована тим, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2012 року у справі №2-634/11 задоволені позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №BL4869 від 06 червня 2008 року задоволено частково. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2013 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк».

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 636 856,18 доларів США.

У Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича на примусовому виконанні перебувають виконавчі провадження 61673000 та 61658676 з примусового виконання виконавчих листів № 2-634/11 від 23.05.2013 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 636 856,18 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США становить 5 076 826,41 грн. заборгованості за кредитним договором.

30.04.2021 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» суму Фінансування, а АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Перелік Позичальників, підстави виникнення Права Вимоги до Позичальників, сума Боргу на Дату відступлення Прав Вимоги та інші дані зазначаються у Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору та підписується одночасно з ним.

Враховуючи наведене, заявник просив замінити стягувача АТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Оскаржуваною ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 16 серпня 2022 року про виправлення описики, заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - задоволено.

Замінено стягувача (позивача) Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» у виконавчих провадженнях 61673000 та 61658676 з примусового виконання виконавчих листів № 2-634/11 від 23.05.2013 року, виданих Самбірським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором № BL4869 від 6 червня 2008 року на його правонаступника ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

Ухвалу суду оскаржила представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , вважає ухвалу незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що заявником надано Акт передачі реєстру прав вимоги за договором та платіжне доручення від 30.04.2021 № 17073 про оплату за відступлення права вимоги, з яких не вбачається перехід до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги саме за кредитним договором від 06.06.2008 № BL4869 щодо ОСОБА_1 .

Також, до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не додано доказів про суму боргу на дату відступлення прав вимоги, при цьому заміна сторони виконавчого провадження могла бути здійснена виключно у разі встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту переходу до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги за кредитним договором від 06.06.2008 № BL4869 саме щодо ОСОБА_1 .

При цьому, покликаючись на положення ст. 517 ЦК України зазначає, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

У зв`язку з неможливістю встановити факт переходу права вимоги, правові підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, відсутні.

Вважає, що суд помилково визнав встановленим перехід права вимоги ТзОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 за кредитним договором від 06.06.2008 № BL4869, при цьому не навів мотивів, які стали підставою для відповідного висновку.

На думку апелянта, правонаступництво між АТ «Універсал Банк» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» відсутнє.

Не погоджується із висновками місцевого суду у контексті виправлення описки, оскільки таке стосується заміни учасника процесу, який фактично звернувся до суду із заявою, що свідчить про неповноту встановлених судом обставин справи.

Покликається у цьому контексті на судову практику.

Крім цього зазначає, що ні боржник, ні його представник не були належним чином повідомлені про час та дату розгляду заяви про заміну учасників справи, при цьому будучи повідомленим про час розгляду справи по телефону, повідомила суд про причини неявки, зокрема ОСОБА_1 з 27.02.2022 перебуває у лавах Збройних Сил України, а його представник перебувала за межами України.

Просить скасувати ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2022 рокута постановити нову, якою у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, в обґрунтування надала пояснення, аналогічні доводам скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що у разі правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора (стягувача), у зв`язку з чим припиняється його статус сторони виконавчого провадження, і його заміна належним кредитором (стягувачем) відбувається на підставі судового рішення (ухвали), яке приймається за результатами розгляду подання державного виконавця, заяви вже вибулої сторони виконавчого провадження або самої заінтересованої сторони (правонаступника), що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на встановлені обставини та відповідні положення закону суд дійшов висновку, що ТзОВ «ФК «ЄАПБ», як правонаступник кредитора, має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки на підставі договору право вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перейшло від АТ «Універсал Банк» до ТзОВ «ФК «ЄАПБ», суд замінив первісного стягувача його правонаступником.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує таке.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Судом встановлено, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області 18 травня 2012 року у цивільній справі № 452/634/11, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредиту та відсотки у розмірі 179 524, 78 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу гривні до доллара США становить 1 434 402 грн. 99 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в сумі 1 820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн.

В решті позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2013 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 636 856,18 доларів США, що з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США становить 5 076 826,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 910 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 910 грн. судових витрат.

На заяву представника ПАТ «Універсал Банк» Самбірський міськрайонний суд Львівської області видав стягувачу виконавчі листи № 2-634/11 від 23.05.2013 (а.с. 184-187).

30.04.2021 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений Договір Факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» суму Фінансування, а АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 193-195).

Згідно із п. 2.3. договору, відступлення права вимоги і всіх інших прав належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2 до цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п 3.1. договору. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів.

У матеріалах справи наявні відповіді приватного виконавця Пиця А.А. згідно яких ТзОВ «ФК «ЄАПБ» повідомлено про виконавчі провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області № 2-634/11 та боржників за такими. Оскільки ТзОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною відповідних виконавчих проваджень, товариству відмовлено у наданні копій документів (а.с. 191-192).

Звертаючись до суду ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, товариство стверджує, що набуло прав вимоги за кредитними договорами, зокрема у виконавчих провадженнях 61673000 та 61658676 з примусового виконання виконавчих листів № 2-634/11 від 23.05.2013, виданих Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованості за кредитним договором № BL4869 від 06 червня 2008 року.

До заяви ТзОВ «ФК «ЄАПБ» долучило Витяг реєстр прав вимоги згідно Додатку № 1 до договору факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 згідно якого товариству, зокрема, відступлено право вимоги на підставі кредитного договору № BL4869 від 06 червня 2008 року (а.с. 196).

Також, у матеріалах справи наявний Акт передачі реєстру прав вимоги до договору факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, який підписаний головою правління АТ «Універсал Банк» та генеральним директором ТзОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 197).

В свою чергу, боржник ОСОБА_1 в особі свого представника не погоджується із оскаржуваною ухвалою, фактично заперечуючи, як наявність підстав для висновку про перехід права вимоги до нового кредитора, так і наявність відповідних процесуальних порушень, які свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції..

Колегія суддів виходить з того, що за змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 (провадження № 61-12076св18), постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №2-230/11 та в ухвалі Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 166/822/19.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

При цьому,у статті 517 Цивільного кодексу України не визначений виключний перелік документів, які засвідчують права, що передаються, а тому залежно від особливостей конкретних правовідносин таким документом може бути і сам договір, який підтверджує факт виникнення та існування зобов`язальних відносин.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122 цс 13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181 цс 20.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить переконання про те, що задовольняючи заяву суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним договором № BL4869 від 06 червня 2008 року та обґрунтовано задовольнив заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Поряд з цим, судом не встановлено обставин, за яких правомірність правочину про відступлення права вимоги, на підставі якого відбувся перехід права вимоги від АТ «Універсал Банк» до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у передбаченому законом порядку спростована на підставі судового рішення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги первісного кредитора по відношенню до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є обґрунтованим.

В свою чергу, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частина друга статті 516 ЦК України).

Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення про розгляд справи колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

При цьому, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Як зазначалося вище, заява про заміну сторони виконавчого провадження подана 27.07.2022, уперше розгляд заяви був призначений на 04.08.2022, при цьому, оскаржувана ухвала постановлена 12.08.2022, тобто, судове засідання відкладалося, однак докази повідомлення судом учасників справи чи заінтересованих осіб у матеріалах справи відсутні.

Іншими словами, колегією суддів встановлено відповідні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які не можуть залишатися поза увагою, при цьому такі не є підставою для скасування судового рішення враховуючи таке.

Так, згідно клопотання представника ОСОБА_3 про відкладення судового засідання, яке надійшло на адресу суду 01.08.2022, останній відомо про час та місце судового розгляду у даній справі, однак такий просила відкласти у зв`язку з перебуванням її за межами України та службою ОСОБА_1 у Збройних Силах України, на підтвердження таких обставин не подала жодних доказів, зобов`язувалася подати такі у наступне судове засідання (а.с. 206-207).

08.08.2022 на адресу Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшло повторне клопотання ОСОБА_3 про відкладення судового засідання та зупинення провадження у справі, фактично із аналогічних підстав, на підтвердження своїх доводів не подала відповідних доказів. Згідно змісту цього клопотання представнику було відомо про дату наступного судового засідання, тобто 12.08.2022 (а.с. 209).

Дійсно, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Поряд з цим, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали суду не було надано належних доказів про те, що ОСОБА_1 перебуває у Збройних Силах України, при цьому розгляд справи відкладався.

Натомість, отримавши відповідну довідку № 166 12.08.2022, представник ОСОБА_3 надала таку суду лише 15.08.2022, тому така не могла бути врахована при розгляді справи (а.с. 220-223).

Разом з тим, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення визначені статтею 376 ЦПК України.

При цьому, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 2 цієї статті).

Натомість обставин щодо неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується мотивів апеляційної скарги про внесення судом відповідних виправлень в оскаржувану ухвалу, такі колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не є предметом оцінки у межах даного апеляційного розгляду.

Зокрема, таке процесуальне питання вирішене шляхом постановлення відповідного судового рішення, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Разом з цим, будь які доводи стосовно незаконності оскаржуваної ухвали не є переконливими та спростовуються матеріалами справи, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, відсутні.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про підставність поданої ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заяви.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2022 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 15 березня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк