Провадження № 2/344/644/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Маланій Ю.А.,

за участю представника Позивача Савчука В.Р., представника Відповідача Ігнатенко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості із заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської обласної державної адміністрації (надалі «Відповідач») про стягнення з Івано-Франківської обласної державної адміністрації, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості із невиплаченої заробітної плати в сумі 124 800,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Відповідачем протиправно не виплачено Позивачу належної йому заробітної плати, як призначеному голові ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, в сумі 124 800,00 грн. (за 2021 рік 48 000,00 грн., за 2022 рік 76 800,00 грн.), у зв`язку з чим він звернувся до суду.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначивши про те, що в ході судового розгляду справи Відповідачем було виплачено на користь Позивача заборгованість по заробітній платі за 2022 рік в сумі 76 800,00 грн., а тому просив стягнути з Відповідача залишок заборгованість за 2021 рік в сумі 48 000,00 грн. Просив задовольнити позовні вимоги в цій частині з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем Івано-Франківською обласною державною адміністрацією, направлено на адресу суду Відзив на позов, у якому представник Відповідача заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні.

Зокрема, заперечуючи проти позову представник Відповідача у відзиві покликається на те, що Івано-Франківська обласна державна адміністрація є неналежним відповідачем в даній цивільній справі, оскільки після початку процедури ліквідації Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації ведення табеля обліку робочого часу і нарахування заробітної плати керівнику ліквідаційної комісії здійснювалося безпосередньо Позивачем, як її керівником.

Крім того, заперечуючи проти позовних вимог, представник Відповідача у відзиві на позов покликається на те, що заборгованість по заробітній платі за січень-березень 2021 року в сумі 38 610,00 грн. (включаючи всі нарахування) було виплачено Позивачу відповідно до Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 29.03.2021 року №89 «Про внесення змін до розпорядження облдержадміністрації від 23.3.2019№101 «Про ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 » шляхом перерахування для управління житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації із загального фонду державного бюджету. За грудень 2021 року ОСОБА_1 не виплачувалася заробітна плата у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх обов`язків як голови ліквідаційної комісії, а також у зв`язку з тим, що на відповідну посаду його було призначено лише 17.12.2021 року (тобто, в другій половині місяця).

В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Проаналізувавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 05.12.2019 року № 447-к «Про ОСОБА_1 » (а.с.4) ОСОБА_1 було призначено головою ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури обласної державної адміністрації.

Доручено ОСОБА_1 завершити заходи з ліквідації Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури обласної державної адміністрації в термін до 03.04.2020 р.

Пунктом 2 вищезазначеного Розпорядження від 05.12.2019р. № 447-к встановлено, що оплата голові ліквідаційної комісії здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за кодом бюджетної програми КПКВ 7791010 «Здійснення виконавчої влади в Івано-Франківській області» згідно з посадовим окладом, визначеним штатним розписом департаменту будівництва, житлово- комунального господарства, містобудування та архітектури обласної державної адміністрації.

Розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 02.12.2020 р. № 360-к (а.с.5) внесено зміни до розпорядження облдержадміністрації від 05.12.2019 р., а саме:

1.1. Викладено абзац 2 пункту 1 в наступній редакції: «Доручити ОСОБА_1 завершити заходи з ліквідації Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації в термін до 04.05.2021року».

1.2. Викладено пункт 2 в наступній редакції: «Оплату голові ліквідаційної комісії з 01.01.2021 року здійснювати у встановленому порядку за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за кодом бюджетної програми КПКВ 7791010 «Здійснення виконавчої влади в Івано-Франківській області» у розмірі посадового окладу.

Розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 17.12.2021 р. № 433-к (а.с.5):

1.1. Викладено абзац 2 пункту 1 розпорядження від 05.12.2019р. № 447-к в наступній редакції: «Доручити ОСОБА_1 завершити заходи з ліквідації Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації в термін до 30.06.2022 року».

Пунктом 2 Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 17.12.2021р. № 433-к передбачено здійснити надання бюджетних призначень на грудень 2021 року та січень-червень 2022 року відповідно до пункту 3 розпорядження від 05.12.2019р. № 447-к в повному обсязі.

Посилаючись на те, що, починаючи з початку 2021 року, Відповідач не виплачував ОСОБА_1 заробітну плату (всього станом на 11.07.2022 р. заборгованість, за твердженнями Позивача, становила 124 800,00 грн.), Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом.

В ході судового розгляду справи Позивач повідомив Суду, що Відповідачем погашено перед ОСОБА_1 суму заборгованості по заробітній платі за 2022 рік в розмірі 76 800,00 грн., що визнається обома сторонами та ними не заперечується.

Відтак, фактично предметом з`ясування залишається невиплачена, як стверджує Позивач, сума заборгованості по його заробітній платі на посаді голови ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації за період: січень, лютий, березень та грудень 2021 року, тобто за чотири місяці 2021 року в загальній сумі 48 000,00 грн.

На підтвердження вказаних обставин Позивачем до позовної заяви долучено Довідку №56/07-37 від 14.07.2022 року, підписану членом ліквідаційної комісії Володимиром Сарахманом (а.с.6), зі змісту якої вбачається, що загальна сума недоведених бюджетних призначень на виплату заробітної плати голови ліквідаційної комісії станом на 11.07.2022р. становить 124 800,00 грн., у т.ч. 2021 р. 48 000,00 грн., 2022 р. 76 800,00 грн.

Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Право на заробітну плату захищається й Конвенцією про захист заробітної плати № 95, яка ратифікована 31.01.1961 року.

Відповідно до ст. 1 даної Конвенції метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Конвенції ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Відповідно до ст. 12 Конвенції заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу.

Окрім того, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (стаття 94 Кодексу законів про працю України).

Строки виплати заробітної плати визначено статтею 115 Кодексу законів про працю України.

Зокрема, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як вже було зазначено, з урахуванням факту добровільного врегулювання спору щодо частини позовних вимог (заборгованості за 2022 рік в сумі 76 800,00 грн.), предметом з`ясування залишається невиплачена, як стверджує Позивач, сума заборгованості по його заробітній платі на посаді голови ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації за період: січень, лютий, березень та грудень 2021 року, тобто за чотири місяці 2021 року в загальній сумі 48 000,00 грн.

За твердженнями представника Відповідача заборгованість по заробітній платі за січень-березень 2021 року в сумі 38 610,00 грн. (включаючи нарахування) було виплачено Позивачу відповідно до Розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 29.03.2021 року №89 «Про внесення змін до розпорядження облдержадміністрації від 23.3.2019№101 «Про ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 » шляхом перерахування для управління житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації із загального фонду державного бюджету. За грудень 2021 року ОСОБА_1 не виплачувалася заробітна плата у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх обов`язків голови ліквідаційної комісії, а також у зв`язку з тим, що на відповідну посаду його було призначено лише 17.12.2021 року (тобто, пізніше, ніж посередині місяця).

Разом з тим, для цілей розгляду даної цивільної справи Суд зауважує, що, як встановлено Судом, ОСОБА_1 виконував функції голови ліквідаційної комісії двох окремих підрозділів:

- Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації;

- Управління житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації.

При цьому, оплату праці за виконання функцій голови ліквідаційної комісії обох цих структурних підрозділів здійснювалось окремо по кожному підрозділу.

Даний спір стосується виплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 , як голові Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

А тому в рамках даного спору Відповідач, представник якого посилався на факт повної виплати заробітної плати Позивачу за період січень, лютий та березень 2021 року, повинен надати належні та допустимі докази таких тверджень.

Правила належності та допустимості доказів визначено статтями 77 та 78 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість, зі змісту наданих представником Відповідача документів на підтвердження факту виплати Позивачу заробітної плати за період січень, лютий та березень 2021 року (лист Департаменту фінансів Івано-Франківської обласної державної адміністрації №899/3-12/47 від 17.11.2022 року (а.с.76), вбачається, що кошти на оплату праці в сумі 38 610,00 грн. (включаючи нарахування на оплату праці) із загального фонду державного бюджету перераховувалися облдержадміністрацією для Управління житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації, а не Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Таким чином, вказаний документ Суд не може вважати належним доказом оплати праці ОСОБА_1 , як голови ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, за період січень, лютий та березень 2021 року, оскільки вони стосуються оплати праці щодо іншої найманої ним посади.

Натомість, належних доказів на підтвердження факту виплати заробітної плати ОСОБА_1 , як голові ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, за період січень, лютий та березень 2021 року, матеріали справи не містять.

Вказане підтверджується також наявною в матеріалах справи Випискою Державної казначейської служби за 30.12.2021 року (а.с.90) щодо клієнта: Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування (38163425), зі змісту якої вбачається, що на заробітну плату ОСОБА_1 за період квітень-листопад 2021 року надійшло 77 280,00 грн.

Відомостей про надходження коштів на заробітну плату ОСОБА_1 за період січень-березень, грудень 2021 року дана Виписка не містить.

Стосовно посилання представника Відповідача на те, що за грудень 2021 року ОСОБА_1 взагалі не виплачувалася заробітна плата у зв`язку з тим, що відповідне розпорядження №433-к було винесено лише 17.12.2021 року, Суд зауважує, що пунктом 2 цього ж розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 17.12.2021р. № 433-к (а.с.5) передбачено здійснити надання бюджетних призначень на грудень 2021 року та січень-червень 2022 року відповідно до пункту 3 розпорядження від 05.12.2019р. № 447-к в повному обсязі.

Таким чином виплату заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2021 року було передбачено здійснити в повному обсязі, що доручено Департаменту фінансів, а дата винесення такого розпорядження 17 грудня 2021 року, за умови формулювання змісту пункту 2 цього ж розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 17.12.2021р. № 433-к, не має юридичного значення в цьому аспекті.

Необґрунтованими є посилання представника Відповідача в якості підстав щодо невиплати Позивачу заробітної плати за грудень 2021 року на обставини неналежного виконання ОСОБА_1 його обов`язків голови ліквідаційної комісії (у зв`язку з чим йому не виплачено заробітну плату в грудні 2021 року), оскільки жодних організаційно-розпорядчих документів роботодавця щодо неналежного виконання (невиконання) посадових обов`язків, в тому числі, притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, застосування заходів впливу, проведення службових розслідувань тощо, Суду не надано.

Обставин щодо невиконання (неналежного виконання) ОСОБА_1 обов`язків голови ліквідаційної комісії Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування, які були б підставою для невиплати йому заробітної плати за грудень 2021 року, Суду не доведено, і такі посилання представника Відповідача не підтверджуються належними засобами доказування.

Посилання представника Відповідача у відзиві на позов на неналежність Івано-Франківської обласної державної адміністрації як відповідач по справі Судом посилання відхиляються, оскільки Позивача призначено на посаду ліквідатора Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування саме Івано-Франківською обласною державною адміністрацією, саме даним органом приймалося рішення про виплату йому заробітної плати та виділення коштів з державного бюджету на таку виплату.

Необґрунтованими є доводи представника Відповідача щодо неналежного оформлення наданої Позивачем в обґрунтування позовних вимог Довідки №56/07-37 від 14.07.2022 року (а.с.6), яку підписано членом ліквідаційної комісії Володимиром Сарахманом, що, на думку представника Відповідача, не відповідає закону, оскільки, як зазначено ним, вона повинна бути підписана ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що підписання ОСОБА_1 довідки про розмір заборгованості перед ним особисто, викликало би обґрунтовані сумніви у достовірності даного документу; а підписання її членом ліквідаційної комісії вимогам закону не суперечить.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що в матеріалах справі відсутні належні докази на підтвердження факту виплати ОСОБА_1 , як голові Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, заробітної плати за період січень, лютий, березень та грудень 2021 року. Підстав для невиплати Позивачу заробітної плати за вказаний період Судом не встановлено.

Отже, вимога Позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період січень, лютий, березень та грудень 2021 року в сумі 48 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В частині вимог про стягнення заборгованості за 2022 рік у сумі 76 800 грн. слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 115, 233 Кодексу законів про працю України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості із заробітної плати, задовольнити частково.

Стягнути з Івано-Франківської обласної державної адміністрації, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість із невиплаченої заробітної плати за період січень, лютий, березень та грудень 2021 року в сумі 48 000,00 грн. (з відрахуванням всіх передбачених законом обов`язкових платежів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Івано-Франківської обласної державної адміністрації, , на користь на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України) судовий збір в розмірі 381,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.