ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/708/23 Справа № 425/1164/21 Суддя у 1-й інстанції - Романовський Є.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 07 червня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості спадкодавця,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що відповідно до укладеного договору б/н від 16 вересня 2010 року позичальник ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав кредит, який з урахуванням збільшення становив 6 300,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Позивач вказував, що спадкоємцями ОСОБА_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця останні були зареєстровані з ним за однією адресою та протягом шести місяців після відкриття спадщини, як передбачено законом, не відмовилася від неї.

11 червня 2020 року до спадкоємців направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, які виконано не було.

На підставі викладеного, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємців після смерті спадкодавця - позичальника ОСОБА_2 , на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 16 вересня 2010 року у розмірі 5 263, 22 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11 травня 2021 року на підставі п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості спадкодавця, у зв`язку із настанням смерті відповідача ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 07 червня 2021 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості спадкодавця відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.52).

16 вересня 2010 року ОСОБА_2 підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої він оформив на своє ім`я кредитну картку «Універсальна Gold» з кредитним лімітом в сумі 1 000 грн (а.с.23).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленою на ОСОБА_2 , розмір найбільшого установленого кредиту на картку складає 6 300, 00 грн, який було збільшено 24 серпня 2011 року, а 26 травня 2019 року зменшено до 0,00 грн (а.с.22).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16 вересня 2010 року, укладеного між «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_2 , борг станом на 03 лютого 2021 року склав 5 263, 22 грн, який складається із заборгованості за тілом кредиту (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис

№45, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13 травня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містах Рубіжне та Хрустальний Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.57, 88).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянки України та відомостями Рубіжанської міської ради Луганської області від 06 травня 2021 року №023-010/2688 (а.с.53, 80).

31 березня 2020 року представником «ПриватБанк» було направлено на адресу Рубіжанської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно ОСОБА_2 (а.с.58-60).

11 червня 2020 року представником «ПриватБанк» було направлено лист-претензію від 25 травня 2020 року на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.61-67).

Згідно відповіді завідувача Рубіжанської державної нотаріальної контори

Г. Коваленко від 24 травня 2021 року №180/01-16, Рубіжанська державна нотаріальна контора отримала претензію «ПриватБанк» до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у разі звернення спадкоємців померлого претензія буде доведена до їх відома (а.с.86-94).

Відповідно до відомостей Рубіжанської міської ради Луганської області від 25 травня 2021 року №023-010/3118, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 10 травня 2019 року були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 16 вересня 2010 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 14 вересня 2010 року по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 16 вересня 2010 року та знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16 вересня 2010 року та знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.95).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність отриманого відповідачем майна після смерті спадкодавця, а тому дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до змісту ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

За змістом ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ст.ст.526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

З аналізу наведених норм слідує, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки спадкоємець ОСОБА_2 ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті, а отже вважається такою, що прийняла спадщину, тому повинна задовольнити вимогу банку щодо повернення заборгованості.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, з наступних підстав.

Поняття спадкування закріплене у ст.1216 ЦК України, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами ст.1281 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Обов`язок задовольнити вимогу повернути заборгованість, яка на думку банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто, є таким, що входить до складу спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Такими, що прийняли спадщину вважаються також малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, якщо не було подано заяву про відмову від спадщини у порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції установлено, що відповідач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини була зареєстрована з померлим за однією адресою, що підтверджується паспортами громадян України та відомостями Рубіжанської міської ради Луганської області (а.с.52-53, 80, 95).

Між тим, згідно відповіді Рубіжанської нотаріальної контори, спадкоємець із заявою про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталася (а.с.94).

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16 вересня 2010 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , борг станом на 03 лютого 2021 року становить 5 263, 22 грн, який в свою чергу складається із заборгованості за тілом кредиту (а.с. 12).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що відповідальність спадкоємців по боргах спадкодавця обмежується розміром спадкового майна, одержаного ними у спадщину.

Тобто, обов`язковою умовою для відповідальності спадкоємця є наявність спадкового майна та його співрозмірність з сумою боргу.

Проте, позивачем до суду не було надано доказів про існування будь-якого майна померлого.

У судовому засіданні місцевим судом також не було встановлено переліку спадкового майна, його вартість, а отже, не було визначено ліміту відповідальності спадкоємця перед кредитором.

Отже, встановивши, що АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження наявності у спадкодавця спадкового майна, розміру спадкової маси, зокрема, обсяг успадкованого майна відповідачкою, як і доказів на підтвердження того, що за спадкодавцем взагалі наявне зареєстроване нерухоме або рухоме майно, банківські вклади, тощо, які за життя належали йому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, проте в апеляційній скарзі Банк не просив витребувати докази щодо наявності у спадкодавця майна та його розміру, тоді як в матеріалах справи відсутня інформація про наявність спадкового майна та його вартість, в межах якої може бути стягнуто заборгованість.

В той же час, при апеляційному розгляді даної справи, колегією суддів було вжито всі процесуальні заходи в межах ЦПК України на встановлення обставин наявності або відсутності підстав для задоволення заявлених позовних вимог, зокрема, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року було витребувано у Рубіжанської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Луганського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року також було витребувано у Рубіжанської державної нотаріальної контори Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру спадкових справ після померлого ОСОБА_2 , інформацію про те, чи звертався хтось до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи заведена спадкова справа після смерті останнього, якщо так, то надати належним чином засвідчену копію спадкової справи, чи приймалося рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Однак, на виконання вимог ухвал суду апеляційної інстанції щодо витребування доказів у справі, будь-якої інформації для повного та об`єктивного апеляційного розгляду, встановлення фактичних обставин справи та з`ясування кола правонаступників спадкодавця не було надано.

Крім того, у судові засідання суду апеляційної інстанції представник апелянта, з метою детального пояснення конкретних обставин справи, жодного разу не з`явився, а лише просив розглянути скаргу у його відсутність.

Натомість, згідно положень ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, судом першої інстанції було повно з`ясовано обставини справи, а саме, що позивачем як кредитором боржника не доведено та не обґрунтовано свої вимоги, а матеріали справи не містять будь-яких доказів прийняття відповідачкою спадщини, після померлого ОСОБА_2 , наявності у спадкодавця майна та його розміру, тому колегія суддів дійшла висновку про правомірність такої відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова