КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5379/2023
У Х В А Л А

03 лютого 2023 року місто Київ

справа № 755/12200/20

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року позов ТОВ «УПК Сервіс» задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 19 грудня 2022 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

18 січня 2023 року Київським апеляційним судом до Дніпровського районного суду міста Києва направлено запит про витребування справи № 755/12200/20.

01 лютого 2023 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

На обґрунтування доводів вказаного клопотання, вказувала, що оскаржуване рішення вона отримала 22 листопада 2022 року.

А тому, просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення було ухвалено суддею в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до супровідного листа від 23 лютого 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва відповідачу ОСОБА_1 направлено копію рішення суду від 22 лютого 2022 року (а.с.91). Доказів отримання вказаного рішення апелянтом матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що отримала копію повного тексту оскаржуваного рішення 22 листопада 2022 року.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 була подана до суду 19 грудня 2022 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України прихожу до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а тому вважаю, що строк підлягає поновленню.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Київським апеляційним судом, виходячи з наступного.

Разом з апеляційною скаргою, відповідачем було подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору за оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року.

На обґрунтування вимог вказаного клопотання, зазначала, що на даний час вона є вимушено переселеною особою, відповідно до Закону України «Про перебування іноземних громадян» та членом малозабезпеченої сім'ї.

Вказувала, що вона утримує двох малолітніх дітей, а тому просила звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити їх від оплати.

Така ж правова норма містилася й у статті 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання відповідачами апеляційної скарги.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

При цьому, судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Однією з основних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження зазначених у клопотанні обставин відповідач надала суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року.

Разом з тим, наведені доводи щодо звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року не свідчать про те, що у відповідача відсутні інші доходи.

Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, додані до апеляційної скарги докази, приходжу до висновку, що доводи, наведені ОСОБА_1 , не дають підстав для задоволення вказаного клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, при в оскаржуваному рішенні з відповідача стягнуто судовий збір в розмірі 2102 грн.

Виходячи з вищевикладеного, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3153 грн. на реквізити: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Соломян. р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA0026010, МФО банку отримувача: 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.127, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.