копія
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" лютого 2023 р. Справа № 596/831/22
Номер провадження2/608/144/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Яковець Н. В.
з участю секретаря Олійник О.С.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові під час відеоконференц зв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
У серпні 2022 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В позовній заяві позивачка вказала, що наказом КНП «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради від 03.03.2020 №21-К212 ОСОБА_3 переведено на посаду 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення і 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога денного стаціонару. Наказом КНП «Гусятиснька комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради від 20.07.2022 №82-К «Про вивільнення працівника поліклінічного відділення у зв`язку із скороченням штату», звільнено її з 20.07.2022 р. за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату. КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, після ствердження структури КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в новій редакції (рішення Гусятинською селищною радою від 09.06.2022 №1519), не попередило позивачку про наступне вивільнення та не запропонувало жодної із посад в КНП «Гусятинська комунальна лікарня», в тому числі і посади лікаря акушер-гінеколога. При звільненні з роботи, підприємство не враховувало рівень її кваліфікацію та продуктивність праці. Вважає, що у відповідача не відбулось скорочення посади лікаря акушер-гінеколога, так як в структурі КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, затвердженої рішенням Гусятинської селищної ради від 09.06.2022 №1519, передбачені лікарів акушер-гінекологів в поліклінічному відділенні (1.0 штатна одиниця) та в об`єднаному відділенні хірургічного профілю (1.0 штатна одиниця). Просить поновити її на роботі та стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.
26 вересня 2022 р. ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
21 жовтня 2022 року Чортківським районним судом Тернопільської області постановлено ухвалу про витребування доказів з КНП «Гусятинська комунальна лікарні» Гусятинської селищної ради.
31 жовтня 2022 р. відповідач КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради подали відзив на позов, вважають вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до рішення Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №1256 від 5 січня 2022 р. та рішення Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №1519 від 9 червня 2022 року (зі змінами) було проведено оптимізацію структури, скорочення у зв`язку із недостатнім фінансуванням закладу, ефективного використання коштів. Скорочення проводилося відповідно до чинного законодавства. Згідно рішення Гусятинської селищної ради №1256 від 05.01.2022 р. п.1, було повідомлено усіх працівників закладу, чиї ставки були задіяні про скорочення штатної чисельності відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Працівники були попереджені в термін 2-х місяців згідно чинного законодавства. Також про звільнення було повідомлено голову профспілкового комітету та надано список працівників, які підлягають скороченню. Та отримано відповідь від профкомітету на погодження на звільнення відповідних працівників. Отже, наказ про попередження звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників поліклінічного відділення видане в межах чинного законодавства. Просять відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .
Представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Башуцький І. подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що із наведеними відповідачем у відзиві запереченнями не погоджуються та вважають їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам і закону. Вважають, що відзив на позовну заяву, разом із доданими доказами, підлягають залишенню без розгляду, оскільки поданий поза встановленого судом строку. Рішенням Гусятинської селищної ради від 05.01.2022 № 1256 затверджено структуру КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, згідно якої в поліклінічному відділенні передбачена посада лікаря акушер-гінеколога. На вказаній посаді лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділенні «Гусятинська комунальна лікарня» працювали (працюють): ОСОБА_3 (0.50 ст., основне місце роботи), ОСОБА_4 (0.25 ст.) та ОСОБА_5 (0.25 ст.). 20.05.2022 р. КНП «Гусятинська комунальна вирішило попередити про звільнення з 20.07.2022 р. відповідно до п. 1 ст. 40 України деяких працівників КНП «Гусятинська комунальна лікарня», в тому числі одного із лікарів акушер-гінекологів поліклінічного відділення КНП «Гусятинська комунальна лікарня» - ОСОБА_3 . Слід зауважити, що після затвердження структури КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в новій редакції (рішення Гусятинською селищною радою від 09.06.2022 №1519), КНП «Гусятинська комунальна лікарня» не попереджало ОСОБА_3 про наступне звільнення з посади лікаря акушер-гінеколога на підставі п. 1 ст.40 України у зв`язку із скороченням штату. Після 20.07.2022 р. на посаді лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення КНП «Гусятинська комунальна лікарня» продовжують працювати ОСОБА_4 (0.25 ст.) та ОСОБА_5 (0.25 ст.), що підтверджується зокрема відповідю КНП «Гусятинська комунальна лікарня» від 22.07.2022 № 651 на заяву ОСОБА_3 від 18.07.2022 р. та списками працівників, які станом на 20.05.2022 та станом на 21.07.2022 р. працювали (працюють) в КНП «Гусятинська комунальна лікарня» на посадах лікарів акушер-гінекологів. Наказом №82-К від 20 липня 2022 р. ОСОБА_3 звільнено у зв`язку з скороченням штату. Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Реалізація зазначеного обов`язку повинна відбуватися з урахуванням принципу рівності трудових прав громадян і не може бути обумовлена виключно розсудом роботодавця. Також при звільнені ОСОБА_3 не було враховано рівень її кваліфікації та продуктивність праці. Лікар акушер-гінеколог ОСОБА_3 за високі досягнення та позитивні показники в роботі, неодноразово нагороджувалась грамотами та подяками. Указом Президента України від 17.06.2016 № 257/2016 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди Дня медичного працівника» ОСОБА_3 - лікаря, члена громадської організації «Всеукраїнська гвардія революції» Тернопільська область - нагороджено орденом княгині Ольги III ступеня, що підтверджується орденом Президента України, серія ОК № 042104. Таким чином, КНП «Гусятинська комунальна лікарня» безпідставно та незаконно звільнила з роботи ОСОБА_3 , лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради з 20.07.2022 р.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 працювала на посаді лікаря акушер-гінеколога КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради. 20 липня 2022 р. позивачку було звільнено. При звільненні довірительці не пропонували інших посад. Вважає, що звільнення відбулось з порушеннями, просить збільшені позовні вимоги задовольнити, поновити ОСОБА_3 на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та витрати на правничу допомогу.
Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства "Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради Кавійчик В.П. позовні вимоги не визнає, просить зменшити витрати на праву допомогу. Суду пояснила, що одна ставка поліклінічного відділення була і залишилася, відбулось скорочення кількості працівників. ОСОБА_3 попереджалась про звільнення по наказу №44-одвід 20.04.2022 р. Вважає, що звільнення законне, оскільки, позивачка попереджалась згідно вимог ст. 49 Кодексу Законів про працю України, просила в позові відмовити.
Вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Наказом Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради від 03.03.2020 № 21-К212, ОСОБА_3 переведено на посаду 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення і 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога денного стаціонару КНП «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради.
Рішенням Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 05.01.2022 № 1256 затверджено структуру КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради.

Наказом КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради від 20.05.2022 №56-К «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників поліклінічного відділення» згідно з наказом №44-од від 20.04.2022 р. попереджено про звільнення з 20.07.2022 відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, зокрема ОСОБА_3 лікаря акушер-гінеколога.

Рішенням Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 09.06.2022 № 1519 затверджено структуру КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради в новій редакції.

Наказом КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради від 20.07.2022 №82-К «Про вивільнення працівника поліклінічного відділення у зв`язку із скороченням штату», звільнено з 20.07.2022 р. за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату наступного працівника поліклінічного відділення ОСОБА_3 лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення.

Із запису №24 від 20 липня 2022 року трудової книжки ОСОБА_3 звільнено у зв`язку із скороченням штату п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (наказ №82-к 82.10 від 20.07.2022 р.).

Лікар акушер-гінеколог ОСОБА_3 за сумлінну працю, високий професіоналізм, вагомий особистий внесок у розвиток системи охорони здоров`я, високі досягнення та позитивні показники в роботі, неодноразово нагороджувалась грамотами та подяками, що підтверджується відомостями з трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 29 червня 1977 року, грамотами обласної ради та Тернопільської обласної державної адміністрації.

Указом Президента України від 17.06.2016 № 257/2016 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди Дня медичного працівника» ОСОБА_3 - лікаря, члена громадської організації «Всеукраїнська гвардія революції» Тернопільська область - нагороджено орденом княгині Ольги III ступеня, що підтверджується орденом Президента України, серія ОК № 042104.

Щодо наявності вакантних посад, то суду сторонами надані наступні докази.

Згідно відповіді №651 від 22 липня 2022 року виданої КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради на заяву ОСОБА_3 від 18.07.2022 повідомило, що відповідно до наказу від 20 травня 2022 року №56-К 56.14 було попереджено про можливе вивільнення з посади лікаря-акушера-гінеколога на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 20 липня 2022 р. Згідно нової штатної структури та штатної чисельності КНП «Гусятинської КЛ» від 09 червня 2022 р. №1519 в наявності 1.0 ст. Так 0.25 ст. ОСОБА_4 та 0.25 ст. ОСОБА_5 , 0.5 ст. перепрофільовано на лікаря-ортопеда-травматолога з 20.07.2022 року. Тому на час звільнення вакантних посад лікаря-акушера-гінеколога немає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями ч.2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Аналізуючи положення вказаної статті, можна зробити висновок що скорочення чисельності або штату працівників є двома самостійними підставами для розірвання трудового договору.

Поняття «скорочення штату» та «скорочення чисельності працівників» не тотожні. Така думка, зокрема, висловлена у листі Мінпраці №114/06/187-11 від 07.04.2011 року.

Чисельність працівників - це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Отже, скорочення штату - це є не що інше, як зміна штатного розпису у бік зменшення. Це може бути здійснено шляхом ліквідації деяких посад, або шляхом зменшення кількості штатних одиниць за деякими посадами. Таким чином, при скороченні штату неодмінно звільняються працівники, які займали посади, що ліквідуються без можливості згодом прийняти на ці посади працівників. Натомість, при скороченні чисельності працівників, звільняються працівники, що займали певні посади. Посади ж залишаються вакантними.

Верховний Суд в постанові від 09 жовтня 2019 року №208/3390/16-а звернув увагу на те, що обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників (ч. 3).

Виходячи з нормативного тлумачення ч. 1 ст. 40, частин 1 і 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення зобов`язаний запропонувати працівникові наявні вакантні посади на підприємстві, в установі, організації, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Якщо на момент попередження відсутня можливість запропонувати переведення, а згодом така можливість з`явиться, то пропозиція повинна бути обов`язково зроблена.

Зі змісту статті 42 КЗпП України випливає, що в першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.

Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників.

При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" містяться роз`яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Згідно ч. 1 ст. 76 вищезазначеного Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час судового розгляду встановлено, що під час затвердження структури комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради від 5 січня 2022 року та 9 червня 2022 року в поліклінічному відділенні була 1 (одна) ставка лікаря акушер гінеколога, що підтверджує той факт що ніякого скорочення посади яку обіймала позивачка не відбулося, тому у відповідача не було правових підстав для звільнення ОСОБА_3 з посади, також, не враховано рівень її кваліфікації та продуктивність праці, що підтвердилось в суді. ОСОБА_3 інші вакантні посади не були запропоновані, хоча підтверджено факт прийняття на роботу за сумісництвом іншої особи, не були запропоновані інші варіанти переведення, тому зважаючи на викладене, уточненні позовні вимоги щодо поновлення позивачки на посаді з моменту її звільнення, а саме, з 20.07.2022 року підлягають задоволенню.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України, при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Позивачка ОСОБА_3 з 20 липня 2022 року не працює, відповідно строк, що сплив із зазначеної дати до дня поновлення на роботі, - вимушений прогул. Середній заробіток за час вимушеного прогулу 96214,31 гривень, а саме 157 робочих днів на 612,83 гривень дорівнює 96214,31 гривень, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки.

Разом з цим, вимога щодо стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодуванню власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи те, що позивачкою ОСОБА_3 не наведено жодного доказу щодо завдання їй моральної шкоди незаконним звільненням, також, позивачка є особою пенсійного віку і на час звільнення не була позбавлена засобів для існування, оскільки отримує пенсію, тому дана вимога не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 цієї статті визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог цієї норми закону суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надані договір про надання правової допомоги від 20 липня 2022 року, ордер про надання правничої допомоги, акт обсягу наданої правової допомоги від 15.11.2022р. Загальна сума виконаних робіт складає 19000 гривень.

Судові витрати в зв`язку з розглядом даної справи слід покласти на відповідача відповідно до вимог положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 40, 42, 49-2, 51, 184, 235 Кодексу законів про працю України, ст. ст. 5, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради від 20.07.2022 року №82-К «Про вивільнення працівників поліклінічного відділення у зв`язку із скороченням штату ОСОБА_3 лікаря акушер гінеколога поліклінічного відділення.

Поновити ОСОБА_3 на посаді лікаря акушер - гінеколога поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради.

Стягнути з КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.22 по 23.02.23 в сумі 96214 гривень 31 копійка.

Стягнути з КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 992 гривні 40 копійок судового збору та 19000 гривень за послуги адвоката.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу (за один місяць).

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 5 березня 2023 року.

Суддя:/підпис/ Копія вірна:

Рішення набрало законної сили «____» ____________ 2023 року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 596/831/22, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «____»______________2023 року.

Секретар: