Справа № 473/368/23
"17" березня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Лукіянчиній Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання
в січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним 23 років у зв`язку з навчанням у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення ним навчання.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3 . Повнолітній син навчається у Вознесенському коледжі Миколаївського національного аграрного університету на денній формі навчання з 01.06.2020 року. Строк закінчення навчання 30.06.2023 рік.
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Тому позивач просить суд стягувати на свою користь з відповідача аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до закінчення ним навчання.
Ухвалою суду від 31 січня 2023 року провадження по справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 08 серпня 2019 року).
Повнолітній син ОСОБА_4 навчається у Вознесенському коледжі Миколаївського національного аграрного університету на 3 курсі денної форми навчання з 01.06.2020 року. Строк закінчення навчання 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою від 23.01.2023 року № 30.
У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжує навчання в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання повнолітньої дитини визначаються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, тощо.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 досяг віку, який перевищує 18, але його вік є меншим 23 років, він продовжує навчання на денній формі навчання в навчальному закладі, у зв`язку із чим, потребує матеріальної допомоги, відповідач є його батьком та в нього наявна можливість надавати матеріальну допомогу сину.
В судовому засіданні не було встановлено підстав, які б свідчили про неможливість відповідача ОСОБА_2 утримувати свого повнолітнього сина.
З врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина слід стягувати в частці від його заробітку, а саме 1/4 частину доходу відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» яка передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 коп..
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд
позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Жовтневе Доманівського району Миколаївської області, проживаюча за адресою АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 січня 2023 року до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 років та при умові продовження навчання.
Рішення суду в цій частині щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар