КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4188/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Суханової Є.М., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий", ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12.07.2019 року під час здійснення ним щоденного моніторингу засобів масової інформації та інформації розміщеної в мережі Інтернет подивом з`ясував, що в 16:49 12.07.2019 року за посиланням https://prm.ua/deputat-kiyivradi-vid-batkivshhini-pobiv-volontera-yes-oleksiy-okopniy-povidomiv-podrobitsi/ на інформаційно-аналітичному порталі «Прямий» розміщена інформація під назвою, (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_1 " побив волонтера "ЄС": ОСОБА_3 повідомив подробиці». У вказаній статті зазначається, (мовою оригіналу) «Ситуацію щодо побиття волонтера прокоментував кандидат у народні депутати у 220-му округу Києва Олексій Окопний. «Це люди з оточення пана ОСОБА_4 і безпосередньо сам ОСОБА_5 », зауважив кандидат у народні депутати». Відповідач в порушення стандартів викладених в Декларації принципів поведінки журналістів перед розповсюдженням інформації не скористались своїм правом на отримання інформації у ОСОБА_6 або його захисників, чим свідомо поставили його у ситуацію, коли він вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав, а саме про визнання інформації недостовірною та такою що порушує немайнові права на використання імені та недоторканості ділової репутації.

Інформація яка була оприлюднена відповідачем ТОВ «Телеканал «Прямий» на інформаційно - аналітичному порталі «Прямий» доведена до необмеженого кола осіб у загальнодоступній мережі Інтернет, не відповідала дійсності, а відповідно принижує честь, гідність та ділову репутацію та підлягає спростуванню у порядку і спосіб що використано відповідачем для розповсюдження зазначеної недостовірної інформації, шляхом її офіційного спростування.

10.07.2019 року ОСОБА_1 не здійснював побиття ОСОБА_7 , крім того як станом на 12 липня 2019 так і на дату звернення до суду за захистом порушеного права відсутній вирок суду набравший законної сили, яким ОСОБА_1 було б визнано винним у вчиненні такого побиття.

На підставі викладено просив визнати інформацію про ОСОБА_1 поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» о 17.56 19.07.2019 мережею Інтернет, а саме через сторінку офіційного інтернет-сайту за посиланням 16.49 12.07.2019 року за посиланням https://prm.ua/deputat-kiyivradi-vid-batkivshhini-pobiv-volontera-yes-oleksiy-okopniy-povidomiv-podrobitsi/ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » побив волонтера «ЄС»: ОСОБА_3 повідомив подробиці», недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на честь, гідність та недоторканість ділової репутації. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» протягом 3-х днів з дня набрання рішенням суду законної сили, спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення на сторінці офіційного інтернет-сайту під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» рішення суду по даній справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» з будь-якого рахунку, на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 187 785 грн. в рахунок відшкодування заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем при виконанні судового рішення, на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 150 000 грн в рахунок заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти в сумі 187 785 грн. в рахунок відшкодування заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти в сумі 150 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що висловлювання ОСОБА_2 є оціночним судженням, в той час як останні були фактичним твердженням з посиланням на дату, місце, спосіб, мотив нібито заподіяння позивачем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а не критикою чи оціночним судженням.

Вважає, що мотивуючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не зміг належними допустимими доказами підтвердити вчинення позивачем 10.07.2019 року будь-яких кримінальнокараних діянь, що свідчить про їх невчинення та відповідно обгрунтованість позовних вимог.

Вказує також на те, що позовна вимога про стягнення з відповідачів моральної шкоди взагалі в мотивувальній частині фактично проігнорована, докази щодо її розміру та обставин заподіяння не досліджувалися, хоча розмір такої шкоди підтверджується письмовими доказами, зокрема висновком експерта № 23-2/244 від 12.06.2020 року.

11 січня 2023 року на поштову адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ТОВ "Телеканал "Прямий" - адвоката Дорошенка А.О., просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні всіх позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що позивач на час розміщення оспорюваної інформації був депутатом Київської міської ради 8 скликання по 81 округу Подільського району м.Києва, а відповідні висловлювання здійсненні відповідачем стосувалось саме оцінки факту побиття позивачем волонтера "ЄС", тому суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України, життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про інформацію» поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації. Інформація може існувати, як в формі фактичних тверджень, так і в формі оціночних суджень.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року у справі № 461/9631/15-ц (провадження № 61-14857св18) зазначено: «тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування».

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Встановлено, що 16:49 12.07.2019 року за посиланням https://prm.ua/deputat-kiyivradi-vid-batkivshhini-pobiv-volontera-yes-oleksiy-okopniy-povidomiv-podrobitsi/ на інформаційно-аналітичному порталі «Прямий» розміщена інформація під назвою, (мовою оригіналу) «Депутат «Київради від Батьківщини" побив волонтера "ЄС": ОСОБА_3 повідомив подробиці».У вказаній статті зазначається, (мовою оригіналу) «Ситуацію щодо побиття волонтера прокоментував кандидат у народні депутати у 220-му округу Києва Олексій Окопний. «Це люди з оточення пана ОСОБА_4 і безпосередньо сам ОСОБА_5 », зауважив кандидат у народні депутати».

Позивач вважає викладену інформацію недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на честь, гідність та недоторканість ділової репутації. Вказував що 25.10.2015р. на чергових місцевих виборах в Україні обраний депутатом Київської міської ради 8 скликання по 81 округу Подільського району м. Києва.

Позивач посилався на висновок експерта № 23-2/244 від 12.06.2020 року як на доказ заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що 11.07.2019 року від працівників його передвиборчого штабу стало відомо, що 11.07.2019 року ОСОБА_9 , дружиною ОСОБА_10 до Подільського УП ТУ НП в м. Києва подана заява про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення щодо нанесення ОСОБА_10 тілесних пошкоджень. За поданою заявою відкрито кримінальне провадження №0002458, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.І 186 КК України. Слідство здійснювало СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві.

З відкритих даних інтернет сайту «Судова влада України» в розділі «Стан розгляду справ» наявна інформація про призначення до судового розгляду на 27.01.2021 року о 12:00 Подільським районним судом м. Києва обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_1 та матеріалів кримінального провадження № 0002458 від 11.07.2019 року.

Відповідач вказував, що Інформація яка ним повідомлена та розміщена на інтернет сторінці є достовірною та документально підтвердженою, у зв`язку з чим не може визнана недостовірною.

Колегія суддів вважає, що так як позивач ОСОБА_1 є депутатом Київської міської ради 8 скликання по 81 округу Подільського району м. Києва, він є публічною особою, останній піддається значному ступеню уваги населення, критики та оцінки з боку громадськості та медіа.

Колегія суддів погоджується з доводами представника ТОВ "Телеканал "Прямий" - адвоката Дорошенка А.О. викладенні у відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що оскаржувана інформація не може розглядатись як поширення неправдивих відомостей, а метою цих дій не було приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, оскільки ОСОБА_2 через інформаційний ресурс Телеканалу здійснив інформаційне повідомлення про ситуацію, що сталася на його виборчому окрузі та відображала набір певних дій ОСОБА_1 (який був кандидатом у депутати та публічною особою), не маючи на меті принизити честь та гідність даної особи, а лише задля висвітлення подій, які мають значення та інформаційний інтерес для громадськості.

Доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що висловлювання ОСОБА_2 є оціночним судженням, в той час як останні були фактичним твердженням з посиланням на дату, місце, спосіб, мотив нібито заподіяння позивачем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а не критикою чи оціночним судженням, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" Телерадіоорганізація та її працівники не несуть відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності, у разі: якщо ця інформація є дослівним цитуванням заяв і виступів (усних і друкованих) посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, народних депутатів України, кандидатів на пост Президента України, кандидатів у народні депутати України та у депутати рад усіх рівнів, кандидатів на посади сільських, селищних, міських голів.

Як вбачається з додатку до позовної заяви, ТОВ "Телеканал "Прямий" опублікував новину з оспорюваним змістом 12.07.2019 року https://prm.ua/deputat-kiyivradi-vid-batkivshhini-pobiv-volontera-yes-oleksiy-okopniy-povidomiv-podrobitsi/ та заголовком «Депутат «Київради від «Батьківщини» побив волонтера «ЄС»: ОСОБА_3 повідомив подробиці» (а.с. 16-17 том 1).

З зазначеної опублікованої новини та самого тексту чітко вбачається, що весь зміст публікації був зазначений прямою мовою кандидата у депутати ОСОБА_2 , тобто ця вказана інформація є дослідним відтворенням інформаційного матеріалу, заявленого кандидатом у народні депутати, а тому відповідно до вищевказаної норми Закону, телерадіоорганізаця та її працівники не несуть відповідальності за поширення такої інформації.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував як підставу для стягнення з відповідачів моральної шкоди письмовий доказ, зокрема висновком експерта № 23-2/244 від 12.06.2020 року (а.с. 39-64 том 1), колегія суддів відхиляє, оскільки в даному експертному висновку зокрема було вказано про ситуацію проведення щодо розслідування у кримінальному провадженні, про взаємовідносини у тому числі у сфері отримання освіти та оформлення візи для виїзду за кордон, наявності публікацій в мережі інтернет таких ресурсів як "Obozrevatel" (від 11.07.2019 року). Однак, жодного посилання у дослідженні на взаємовідносини з ТОВ "Телеканал "Прямий" не вказується, жодних посилань експерта на завдання шкоди та реакції саме на публікацію на сайті Товариства немає. Експертиза не містить доказів причинно-наслідкового зв'язку, що від опублікованої інформації, яка є предметом розгляду цієї справи, позивачу завдано моральної шкоди.

Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 102 ЦПК, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що мотивуючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не зміг належними допустимими доказами підтвердити вчинення позивачем 10.07.2019 року будь-яких кримінальнокараних діянь, що свідчить про їх невчинення та відповідно обгрунтованість позовних вимог, колегія суддів враховуючи відкритість судових рішень та їх публікації в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься низка судових рішень, які прийняті в рамках кримінального провадження № 0002458 стосовно ОСОБА_1 ..

Колегія суддів зазначає, що вимога щодо відшкодування моральної шкоди є похідною, а тому підстав для її задоволення також немає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія вважає, що апелянтом не було належним чином доведено своїх апеляційних вимог, відтак підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «02» лютого 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді О.І. Сліпченко

Є.М. Суханова