Справа № 309/2616/22
Провадження № 2/309/521/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Довжанин М.М.,

за участю секретаря судового засідання Продан Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Хуст цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідач є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу, укладення між споживачем ОСОБА_1 та АТ «ОГС «Закарпатгаз», що підтверджується актом перевірки ВОГ та системи газопостачання (побутові споживачі) від 04.02.2022 року, в якому зафіксовано споживання природного газу (показник лічильника газу) на рівні 2408 м. куб. та оплатою послуг розподілу природного газу в сумі 477,88 грн. (липень-червень, жовтень 2020 р.) згідно фінансового стану. Споживання природного газу здійснювалось ОСОБА_1 на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

АТ «ОГС «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало Боржнику послуги з розподілу природного газу. Однак, Боржник не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив вартість розподіленого об`єму природного газу за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2022 року. Розрахована до сплати вартість природного газу, яку боржник на підставі зазначеного вище договору має сплатити оператору ГРМ АТ «Закарпатгаз» становить 14173 грн. 26 коп.

Зазначає, що відповідачкою оплата боргу в добровільному порядку не здійснювалась, а тому позивач змушений звертатися в суд для стягнення боргу в примусовому порядку.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 14173 грн. 26 коп. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представником відповідачки адвокатом Розман С.Ю. до суду подано заяву, в якій він не визнає позовних вимог АТ «ОГС «Закарпатгаз», зазначає, що жодних договірних правовідносин між відповідачкою та позивачем немає. ОСОБА_1 не приєднувалася до типового договору розподілу природного газу та не сплачувала на користь позивача жодних коштів за послуги розподілу газу. Саме по собі проживання відповідачки у будинку АДРЕСА_1 не може бути підставою для визнання її побутовим споживачем газу. Просить справу слухати у його відсутності та відсутності відповідачки і відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 частин 1-4 цього ж Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з вимогами статті 13 ч.ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч. 1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78, 79, 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч. 1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В судовому засіданні встановлено, що у підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду Акт № 2784 перевірки ВОГ та системи газопостачання (побутові споживачі), складений 04 лютого 2022 року, з якого слідує, що споживачем на об`єкті газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 з особовим рахунком НОМЕР_1 . Інформація щодо споживача, вказана в Акті перевірки суперечить іншим доказам, на які посилається позивач. Так, згідно довідки про фінансовий стан розрахунків за послугу з розподілу природного газу споживачем з рахунком НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 . Вказаний документ сформовано 17 травня 2022 року. Крім того, до справи приєднано типовий договір розподілу природного газу, який ніким із вказаних споживачів не підписаний.

Отже, досліджені судом докази, на які посилається позивач, ставлять під сумнів той факт, що споживачем на об`єкті споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 є саме відповідачка ОСОБА_1 і що саме їй надавалися послуги з розподілу природного газу.

Позивачем не надано суду доказів, які б вказували на те, що відповідачка ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 , не надано жодних фінансових документів, які б підтверджували факт оплати ОСОБА_1 послуг з розподілу природного газу, а складені працівником позивача фахівцем з продажу ОСОБА_3 , розрахунки не є належними доказами оплати коштів відповідачко, оскільки такий працівник безпосередньо зацікавлений у вирішенні спору на користь роботодавця АТ «ОГС «Закарпатгаз».

Одночасно, факт проживання відповідачки у будинку АДРЕСА_1 не є правовою підставою для визнання ОСОБА_1 споживачем природного газу та споживачем послуг з розподілу цього газу, так як у будинку за твердженням сторони відповідача проживають також інші повнолітні особи, які користуються відповідними послугами.

Таким чином докази, що відповідачка у справі ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу у будинку АДРЕСА_1 , відсутні.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.