Ухвала

19 січня 2023 року

м. Київ

справа № 367/3254/15-ц

провадження № 61-513ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішенняІрпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: КП «Святошинське лісопаркове господарство», ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня

2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня

2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу заступника прокурора Київської області задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області залишено без задоволення. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19 січня 2022 року касаційну скаргу прокурора Київської області задоволено частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року в мотивувальних частинах щодо наведених правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішення селищної ради та державного акта на право власності на земельну ділянку змінено, шляхом викладення їхніх мотивувальних частин у редакції цієї постанови. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року в резолютивних частинах щодо відмови в задоволенні вказаних позовних вимог по суті залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 10 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про витребування земельної ділянки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року в частині мотивів для відмови у задоволенні позову змінено. У решті рішення залишено без змін.

09 січня 2023 року заступник керівника Київської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокуратури щодо витребування земельної ділянки, та ухвалити нове судове рішення про задоволення цих вимог.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, прокурором порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарженнярішенняІрпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, з посиланням на те, що копія постанови апеляційного суду була отримана лише 09 грудня 2022 року електронною поштою.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається прокурор, а також дата оприлюднення постанови апеляційного суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (13 грудня 2022 року) свідчать про поважність його пропуску.

Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заступник керівника Київської обласної прокуратури зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-178гс15, від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15, від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-805цс16, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 30 травня 2018 рокуу справі № 359/2012/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 372/1387/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 рокуу справі№ 372/1036/15-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, від 30 січня 2019 рокуу справі № 357/9328/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, та у постановах Верховного Суду від08 травня 2018 рокуу справі № 911/2534/17,

від 15 травня 2018 року у справі № 911/3210/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 367/3829/15-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 367/3527/15-ц, від 09 жовтня 2019 року у справі № 367/3246/15-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 367/3240/15-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 367/2528/15-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 367/3256/15-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 367/3487/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 367/3255/15, від 27 травня 2020 року у справі № 367/4664/15, від 17 червня 2020 року у справі № 367/3381/15, від 26 травня 2021 року у справі № 367/3381/15, від 22 грудня 2021 року у справі № 367/3253/15-ц, від 26 січня 2022 року у справі № 367/3252/15-ц, від 16 лютого 2022 року у справі № 367/3255/15, від 31 серпня 2022 року у справі № 367/5171/17, від 09 вересня 2022 року у справі № 367/3381/15 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити заступнику керівника Київської обласної прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України до Гостомельської селищної ради Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ради, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішенняІрпінського міського суду Київської області від 24 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року.

Витребувати з Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу

№ 367/3254/15-ц.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 08 лютого 2023 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович