Номер провадження 2/205/344/23
30 листопада 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов обґрунтовано тим, що кімната № НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради (далі - ДМР). Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в зазначеній кімнаті з 28.08.2003 року, однак, у кімнаті не проживає більше 5 років, з 01.10.2018 року його особовий рахунок закрито.
На підставі викладеного просить визнати відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2021 року, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Від відповідача відзив на позов не надійшов.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Від представника ДМР Пренко А.В. надійшла заява, в якій позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Від представника третьої особи: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника департаменту.
Від представника третьої особи КП «Жилсервіс-5» ДМР Файфер С.М. надійшла заява, в якій просив розглядати справу без його участі.
Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч. 4 ст. 223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно будівля гуртожитку, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу на праві комунальної власності.
Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу Державної Міграційної служби від 24.01.2022 року (а.с.28) ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою № 1670, виданою КП «Жилсервіс-5» ДМР 23.07.2021 року ОСОБА_1 з 28.08.2003 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок на кімнату № НОМЕР_1 (а.с.9).
Довідкою КП «Жилсервіс-5» ДМР підтверджено, що у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 закритий з 01.10.2018 року на підставі службової записки майстра дільниці ОСОБА_3 про не проживання в гуртожитку (а.с.8).
Отже, з наведеного вбачається, що відповідач займав кімнату АДРЕСА_1 .
Як вбачається з актів обстеження об`єкту житлової нерухомості від 15.02.2020 року, 14.01.2021 року, 14.07.2021 року ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_1 не проживає більше 5 років (а.с.5-7).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача у розмірі 2270 грн. (а.с.13) підлягають стягненню на його користь з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко