ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2813/23 Справа № 2-6589/09 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В.М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2009 року АТ КБ ПриватБанк звернулись до суду із позовом до до ОСОБА_3 про звернення стягнення.

Також АТ КБ ПриватБанк звернулись до суду із заявою про забезпечення позову за якою просили суд накласти арешт на заставне майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: автомобіль HYUNDAI, модель TUCSON, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року заяву про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 26212,74 дол. США:

- нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 ;

- грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача;

- автомобіль HYUNDAI, модель TUCSON, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позову є звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль, а тому у суду не було будь-яких підстав та необхідності у накладенні арешту на усе нерухоме майно ОСОБА_3 , квартиру та грошові кошти на рахунках, адже таке забезпечення жодним чином не стосувались предмету позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову в майбутньому.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися. Виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду з вказаною заявою АТ КБ ПриватБанк просив накласти арешт на майно що належить ОСОБА_3 , а саме: автомобіль HYUNDAI, модель TUCSON, 2008 р.в., тип ТЗ: легковий універсал, № кузова: НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами та таким, що буде обмежувати права власника в частині користування та володіння.

У зв`язку з чим, накладення арешту на спірне майно призводить взагалі до неможливості його використання за цільовим призначенням, що може призвести до порушення прав відповідача та третіх осіб, але суд першої інстанції інші види забезпечення позову в даному випадку не розглядав та не вирішував, оскільки позивач таких вимог перед судом не ставив.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Окрім цього, суд першої інстанції наклав арешт не тільки на автомобіль, на який просив накласти арешт позивач, а ще й на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , а також грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача, що є неспівмірним заявленим позовним вимогам, а також суд першої інстанції вийшов взагалі за межі заявлених вимог.

За таких обставин та порушення судом норм процесуального права, оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу необхідно скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2009 року скасувати.

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про забезпечення позову акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_3 про звернення стягнення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко