Справа № 638/1124/23
Провадження № 2/638/2199/23
УХВАЛА

Іменем України

27 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В.В.,

при секретарі Рєзніка І.П.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд визначити місце проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком. Свій позов обґрунтував тим, що 03.10.2008 він уклав шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_5 . На сьогодні дитина проживає разом з батьком. На даний час сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини.

Через канцелярію суду 22.03.2023 від сторін надійшла для затвердження мирова угода та заява про визнання мирової угоди у справі №638/1124/23, в якій сторони просять закрити провадження у справі. В тексті мирової угоди вказується, що сторони за взаємною згодою домовились про визначення місця проживання дитини до досягнення нею 14 років разом з батьком за місцем його проживання. Також в тексті мирової угоди зазначається, що ОСОБА_3 зобов`язується самостійно виховувати дитину, ОСОБА_5 , до досягнення сином 14 років. Згідно з п.6 мирової угоди сторони дійшли згоди, що після підписання даної угоди претензії сторін щодо місця проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважаються врегульованими.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Нормами ст.ст. 141, 151 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Водночас, згідно зі ст.152 СК України дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з пункту 2 тексту мирової угоди, наданої сторонами на затвердження, ОСОБА_3 зобов`язується самостійно виховувати дитину, ОСОБА_5 , до досягнення ним 14-річного віку.

Предметом позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 є визначення місця проживання дитини разом з батьком, проте, спір про участь у вихованні дитини не вбачається зі змісту позовної заяви. Таким чином, на думку суду, умови мирової угоди виходять за межі предмета спору і порушують права та охоронювані законом інтереси самої дитини та її матері.

Відповідно до ст.ст. 153, 157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Враховуючи те, що умови мирової угоди виходять за межі позовних вимог та порушують права відповідача, яка є матір`ю дитини, щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні, а також порушують права і охоронювані законом інтереси дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні поданого тексту мирової угоди.

Так, відповідно до п.1 ч.5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови морової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 255, ст. 207, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди та продовжити підготовче засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Щепіхіна В. В.