РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi головуючої суддi Панас О.В. при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М. з участю: позивача ОСОБА_1 представника позивача адвоката Семенюк З.М. представників відповідачки адвокатів Козак А.В., Гладчук З.Я. представника третьої особи Подкаури О.М. розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, - в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Просив усунути йому перешкоди в спілкуванні з сином шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з дітьми : щовівторка , щосереди, щочетверга та щоп`ятниці з 17 год. до 20 год., у кожну першу та третю п`ятницю місяця з 19 год. до 17 год. наступного дня, та кожну другу та четверту суботу місяця з 17 год. до 13 год наступного дня,, у дні народження дітей та батька з 12 год. до 18 год., з правом відвідування парків, дитячих розважальних закладів , кафе та місцьмого проживання, в літній період протягом 21 днів з правом виїзду на санаторно-курортний відпочинок, в період з 01 січня до 21 січня кожного року протягом 12 днів. Свої вимоги обґрунтував наступними доводами. Відповідач по справі його дружина, за період шлюбу у них народилося двоє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку 2021 року через повну психологічну несумісність із Відповідачкою та створеними нею конфліктними ситуаціями вони стали проживати окремо. Діти проживають разом з матір`ю. З того часу Відповідачка всіляко перешкоджає йому бачитися з дітьми, внаслідок чого він змушений був звертатися до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради, яка розпорядженнями міського голови визначила йому графік зустрічей з дітьми. Однак Відповідач і надалі чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Він неодноразово звертався з даного приводу і до Служби у справах дітей, і до органів поліції, однак це не принесло ніякого результату. Він так і не має можливості побачити своїх дітей, поспілкуватися з ними, брати участь в їх розвитку та вихованні. Діти дуже любили проводити час та гратися за місцем його проживання в с. Біла Криниця, де для них обладнаний дитячий ігровий майданчик, своя ігрова кімната з безліччю іграшок та розваг. Він займається підприємницькою діяльністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався, жодних шкідливих звичок не має. Оскільки ОСОБА_2 не виконує розпорядження Рівненського міського голови і не дозволяє йому спілкуватися з дітьми, а численні його звернення з цього приводу не вирішили даного конфлікту, він змушений звертатися до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позов у межах його доводів підстав звернення до суду. Просили позов задовольнити. Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. 08.10.2021р. подала до суду відзив згідно якого просила відмовити позивачу у задоволенні позову. Зазначила, що дійсно із ОСОБА_1 вони перебували в шлюбі із 2016 року. Під час їхнього подружнього життя ОСОБА_1 неодноразово її бив, ґвалтував, принижував, обзивав в присутності дітей та сторонніх осіб, заставляв робити аборти. Коли батько приходив відвідувати дітей за розпорядженням міського голови, у них пропадав настрій, вони не хотіли виходити із кімнати і просились до сусідських дітей в гості, не хотіли іти із дитячого садочка додому, бо боялись чергової зустрічі з ним. Крім того, батько приводив із собою невідомих осіб та намагався проникнути з ними в житло, а самостійно заходити не бажав. Постійно відбувались конфлікти, приходилось викликати поліцію. ОСОБА_1 постійно погрожував їй та її батькам фізичною розправою. Коли ОСОБА_1 добився зустрічей із дітьми через Службу у справах дітей, майже кожен день і кошмар відновився вона змушена була подати скарги до Служби у справах дітей, до міської ради та до поліції, детально розписавши всі випадки насилля. По цій причині було зупинено дію розпорядження Рівненського міського голови №557-р, від 21.05.2021 року про спосіб участі у вихованні дітей батька та побачення з дітьми до розгляду її скарги на комісії Служби у справах дітей. У червні 2021 року, комісія прийняла рішення призупинити розгляд скарги до з`ясування обставин насилля у правоохоронних органах та судах. На даний час у поліції на розгляді знаходиться 10 (десять) її заяв та звернень. Крім того виносився заборонний припис до ОСОБА_1 який його порушив 24 травня 2021 року, а тому було складено адмін. протокол, за ст. 173 КУпАП і направлено на розгляд до Рівненського районного суду (адмінсправа №570/4043/21). Також відкрите кримінальне провадження ЄРДР №0001397 за ч.1 ст.125 ККУ. Жодного разу вона безпідставно не перешкоджала ОСОБА_1 побаченням із дітьми, а тому вважає, що і позов є безпідставним, оскільки подається лише в разі порушеного права. В даному випадку його права не порушені, а лише їхні, побачення просто призупинені рішенням Рівненської міської ради, оскільки триває кримінальне та адміністративне провадження. На даний час, вона із дітьми стоять на обліку в Службі сім`ї і молоді при Рівненській міській раді і проходять психологічну та соціальну реабілітацію після насильницьких дій ОСОБА_1 . Також, вона з дітьми включені в програму реінтеграційної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства, при Центрі підтримки громадських ініціатив «Чайка» на базі Рівненської обласної державної адміністрації. Їй та дітям надається психолого-емоційна підтримка внаслідок протиправних дій та домашнього насильства ОСОБА_1 при громадській організації «Ангели Життя». Відповідачкою до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. Представники відповідачки адвокати Козак А.В., ОСОБА_5 позов не визнали. Заперечила, що їхня довірителька чинить перешкоди позивачу у спілкуванні та участі у її вихованні. Представник третьої особи органу опіки та піклування Подкаура О.М. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування №08-2592 від 17.06.2022 та письмові уточнення до нього. Відповідно до листа № 08-530 від 03.03.2023 уточнила наступний порядок побачень батька: щовівторка та щочетверга з 19.00 год. до 21.00 год.; у І і III суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; у дні народження дітей та батька з 13.00 год. до 17.00 год. у присутності матері. Ухвалою суду від 02.08.2021 року у справі відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 21.06.2022 року постановлено закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд з участю сторін. Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Долучено до справи поданий представником третьої особи висновок органу опіки та піклування № 08-2592 від 17.06.2022р. Ухвалою суду від 22.07.2022 р. у справі постановлено здійснити судове провадження у режимі відео конференції. Визначено представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Козак Аліну Вікторівну відповідальною за забезпечення проведення відеоконференції під час усіх судових засідань на час воєнного стану в Україні, за допомогою програмного комплексу «EASYCON» поза межами суду. Ухвалою суду на місці 30.11.2021 р. судом було задоволено клопотання представника позивача адвоката Семенюк З.М. про долучення до матеріалів справи письмових доказів та про виклик та допит свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Ухвалою суду на місці 30.11.2021 р. судом було задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_2 про виклик та допит свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Судом були задоволені клопотання сторін та долучено до справи письмові докази. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного кодексу України, положень Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у тому числі суди, мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитині у соціально здоровому середовищі. Конвенція ООН про права дитини визнала дитину самостійним суб`єктом права. У частині першій статті 8 зазначено: «Держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності». Тому, здійснюючи права щодо дітей, всі адміністративні органи, суди повинні вислуховувати думку дитини та враховувати її бажання при вирішенні тих чи інших питань, що стосуються безпосередньо прав дитини. Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, яка чинна на Україні з 27 вересня 1991 року: «Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів з малолітньою дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України , мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно з ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2016 року, який рішенням Рівненського міського суду від 18 січня 2022 року було розірвано, місце проживання дітей визначено з матір`ю. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_25 та ОСОБА_26 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітків (доходів) платника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.01.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Отже, від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як було встановлено, з початку 2021 року сторони проживають окремо. Діти залишилися проживати разом з матір`ю. У зв`язку з тим, що відповідач перешкоджала позивачу бачитися з дітьми, він звернувся до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради. 19 квітня 2021 року Рівненський міський голова виніс розпорядження №440-р, згідно якого визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши можливість побачень з дітьми : щовівторка та щочетверга з 19 год. до 21 год., у 1 та 3 суботу та 2 і 4 неділю щомісяця з 10 год. До 15 год., у дні народження дітей та батька з 13 год. до 17 год. у присутності матері. 21 травня 2021 року Рівненський міський голова виніс розпорядження №557-р, згідно якого визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши можливість побачень з дітьми : щовівторка , щосереди, щочетверга та щоп`ятниці з 17 год. до 20 год., у 1 та 3 суботу та 2 і 4 неділю щомісяця з 10 год. до 15 год., у дні народження дітей та батька з 13 год. до 17 год. без присутності матері. Як було встановлено в судовому засіданні, на сьогоднішній день чинним є розпорядження № 557-р від 21.05.2021 року, згідно якого Позивачу встановлено можливість побачень з дітьми : щовівторка , щосереди, щочетверга та щоп`ятниці з 17 год. до 20 год., у 1 та 3 суботу та 2 і 4 неділю щомісяця з 10 год. до 15 год., у дні народження дітей та батька з 13 год. до 17 год. без присутності матері. Проте Відповідач вказане розпорядження не виконувала, внаслідок чого позивач звертався з відповідними заява і в органи опіки , і в органи поліції , що підтверджується оглянутими заявами в поліцію та в Службу у справах дітей. Так, встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до правоохоронних органів із заявами з приводу вчинення позивачем домашнього насильства, проте справи щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства були закриті за відсутністю складу кримінального та адміністративного правопорушення, що підтверджується постановою Рівненського міського суду від 23.12.2021 року та постановою Рівненського апеляційного суду від 10.06.2022 року, які були досліджені судом. Представником Відповідача було долучено до матеріалів справи план та договір соціального супроводу сім`ї ОСОБА_2 від 08.06.2021 року, звіт проведеної роботи психолога громадської організації «Ангели життя» від 07.06.2021 року, в яких вказано, що ОСОБА_2 звернулася за допомогою, оскільки вона та діти отримали травми від домашнього насильства, вчиненого її чоловіком. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що ГО «Ангели життя» чи будь-які інші особи мають право надавати такі висновки, що вказана діяльність передбачена їх установчими документами, що вони мають дозвільні документи, що їх працівники володіють необхідною кваліфікацією на проведення психологічного обстеження дітей та подальшого їх супроводу, що ці організації є легітимними. Судом також встановлено, з долученої до матеріалів справи виписки з рахунка ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 раніше перераховував кошти на рахунок ОСОБА_27 на утримання дітей. На даний час позивач матеріально не допомагає, оскільки ОСОБА_2 закрила картковий рахунок, на письмові та електронні листи з цього приводу Відповідач ніякої відповіді не надала. Як було встановлено судом, після проголошення воєнного стану в Україні, відповідачка ОСОБА_2 з дітьми змінили своє місце проживання і на даний час проживають за кордоном - в республіці Італія, за адресою: АДРЕСА_1 . Факт того, що за період спільного проживання ОСОБА_1 мав хороші стосунки з неповнолітніми дітьми ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи та був підтверджений належними письмовими доказами (зокрема фотографіями) та показами свідків, допитаних у судовому засіданні. Так, свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 суду показали, що вони близько спілкувалися з сім`єю ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , досить часто зустрічалися з ними. За весь період позивач проявляв себе як люблячий батько, вони не помічали ніякої напруги між дітьми та Позивачем, ОСОБА_1 не проявляв ніякої агресії до дітей чи ОСОБА_27 . Також свідки пояснили, що були дуже здивовані, дізнавшись про розлучення між Сторонами, адже вважали їх люблячою та міцною сім`єю. Свідок ОСОБА_10 також пояснив, що він разом з Позивачем приходив на побачення з дітьми, але Відповідач їх не пустила. Свідки, допитані з боку відповідачки ОСОБА_33 пояснили наступне. Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона є мамою Відповідачки, неодноразово була в них дома. В її присутності Позивач дітей не бив, але обмежував в іграх. Також вона пояснила, що Позивач як батько має право спілкуватися з дітьми, і Відповідач під час спільного проживання з Позивачем залишала дітей наодинці з батьком, коли йшла по якихось справах. В судовому засіданні свідок ображала честь та гідність Позивача, але при цьому не змогла пояснити, чому її дочка так довго з ним проживала, раніше нікуди не зверталася за допомогою. Вона пояснила, що вона як мама теж не радила дочці розлучитися з Позивачем, бо про агресію Позивача дізналася значно пізніше. Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він є батьком Відповідачки. В його присутності нічого між сторонами не траплялося, Позивач дітей не бив. Про батька він з дітьми взагалі не говорить. Свідок ОСОБА_16 пояснила, що не бачила відносин між Позивачем та дітьми, в її присутності агресії до дітей Позивач не виявляв. Зі слів ОСОБА_32 їй відомо про їх напружені стосунки і про те, що утриманням дітей Позивач не займається. Суд також вважає, що медичні довідки, які долучені Представником Відповідача, не є належними і допустимими доказами, оскільки не містить всіх необхідних реквізитів, не містить навіть прізвище лікаря та найменування медичного закладу. Крім того, дані овідки, на які посилається представник Відповідача як на підставу нервового стану дітей через перенесене насильство, не заслуговують на увагу, оскільки, по-перше, дата їх видачі червень 2021 року ( момент, коли діти вже більше 6 місяців проживали з мамою і не бачили батька), по-друге є суперечливими : в одній з довідок вказано діагноз дітей дитяча неврологія, а в довідці психолога ОСОБА_34 вказано, що діти спокійні, активні, мислення на достатньому рівні. Поданий відповідачкою диск з відеозаписом судом оглянуто, проте суд оцінює його критично та вважає, що це є неналежний доказ. Згідно із пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Про право батьків на спілкування з дітьми та важливість ролі батька в своїх рішеннях неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини. Так, в рішенні по справі «A.V. проти Словенії» (заява № 878/13) ЄСПЛ нагадав, що згідно зі статтею 8 Конвенції держава несе позитивні зобов`язання щодо «ефективної поваги» до сімейного життя. Зокрема, в справах, що стосуються права контакту одного з батьків, держава зобов`язана вживати заходів з метою возз`єднання батьків зі своїми дітьми і сприяти такому возз`єднанню. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Аналогічний висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 754/9026/16-ц. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд , встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері». Що стосується порядку і способу, то, враховуючи висновок органу опіки та піклування,та уточнення до нього, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 у 4-х кімнатному будинок площею 230м2 з усіма зручностями. В будинку є дві окремі дитячі кімнати, облаштовані сучасними меблями, є окрема вітальня та кухня. Умови проживання хороші. Малолітні діти разом з матір`ю ОСОБА_2 та її сином від першого шлюбу ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_3 . В квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей. ОСОБА_36 та ОСОБА_37 є вихованцями ЗДО (ясла-садок) № 23 Рівненської міської ради. Відповідно до інформації із дитячого закладу встановлено, що ОСОБА_25 зарахований в заклад 18.11.2019. Упродовж 2020-2022 років дитина перебувала в закладі лише 28 днів. Хлопчик доброзичливий, веселий. Характер взаємин з дорослими та дітьми позитивний. Давид завжди чистий, охайний доглянутий. За період перебування дитини в дошкільному закладі батьки приводили і забирали хлопчика декілька разів, однак з січня 2021 року місяця приводила і забирала дитину лише мама. Обоє батьків цікавляться навчанням та вихованням своєї дитини. ОСОБА_37 зарахована у заклад з 01.09.2020. За цей час дитина відвідала заклад лише 26 днів. Анна активна, доброзичлива контактна, завжди охайна, чиста, доглянута. За період перебування дитини в дошкільному закладі ОСОБА_1 декілька разів приводив і забирав ОСОБА_38 . Обоє батьків цікавляться навчанням та вихованням своєї дитини. Рекомендовано визначити наступний порядок побачень батька ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 : щовівторка та щочетверга з 19.00 год. до 21.00 год.; у І і III суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; у дні народження дітей та батька з 13.00 год. до 17.00 год. у присутності матері. В даному випадку, не встановлено жодних негативних фактів поведінки позивача, які б могли зашкодити дітям. Так, дійсно між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, але це не дає право Відповідачу заборонити Позивачу на спілкування з дітьми. Однак, враховуючи заявлені позовні вимоги, бажання батька дітей зустрічатись з ними, зважаючи на вік дітей, їхній розпорядок дня та емоційну прив`язаність до матері, ОСОБА_2 , суд вважає, що слід визначити ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : - щовівторка та щочетверга з 18.30 год. до 20.00 год.; -у І і III суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.;- у дні народження дітей, щорічно протягом 1,5 год. за місцем проживання дитини іменинника або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця) ;- у день народження батька дітей, щорічно 20 грудня, з 13.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо часу та місця). З поданих до суду письмових пояснень відповідачки ОСОБА_2 , які були підтримані в судовому засіданні адвокатом Козак А.В. , відповідачка ОСОБА_2 вважає позов безпідставним, а обставини викладені у ньому такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивачу жодного разу безпідставно не перешкоджала у побаченні з дітьми. Разом з тим, поведінка позивача була неадекватна та агресивна по відношенню до неї при дітях, він зловживає спиртними напоями та має сексуальні збочення. Не цікавиться потребами дітей, їхнім здоров`ям та не бере участі в їх забезпеченні (рік не сплачує аліменти). На теперішній час відповідачка з дітьми проживають в республіці Італія, за адресою: АДРЕСА_1 врахувати, що за умови відсутності перешкод у психологічному та фізичному розвитку дітей, після припинення воєнного стану та повернення до України, вона не заперечує проти побачень ОСОБА_1 із дітьми, один раз в місяць, у вільну від занять і гуртків суботу з 12-тої до 18-тої години, виключно за бажанням дітей, у разі їхнього задовільного стану здоров`я та за умови відсутності алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , за їх місцем проживання, у присутності матері чи дідуся, бабусі зі сторони матері або самостійно з дозволу матері. Крім того, не заперечує, щоб батько вітав дітей у день їх народження (також, перед цим або після цього). Крім того, заперечила проти того, щоб діти проводили ніч із батьком на одинці, за його місцем проживання, також, зазначила, що побачення можуть відбуватися, якщо фактичне місце проживання батька не буде співпадати із місцем проживання дітей (у зв`язку із розглядом Рівненським міським судом цивільної справи № 569/4484/22 про вселення за позовною заявою ОСОБА_1 ). Порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном. На час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном, зобов`язати матір дітей ОСОБА_2 організувати щоденне спілкування дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 19.00 год. протягом 30 хвилин. Відтак, з наведених вище мотивів суд вважає, що визначений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримку зв`язків між батьками. А тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, в и р і ш и в: Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, задовольнити частково. Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : - щовівторка та щочетверга з 18.30 год. до 20.00 год.; -у І і ІІІ суботу та II і IV неділю місяця з 10.00 год. до 15.00 год.; - у дні народження дітей, щорічно протягом 1,5 год за місцем проживання дитини іменинника або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця) ; - у день народження батька дітей, щорічно 20 грудня, з 13.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання дітей або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо часу та місця). Порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дітей відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном. На час воєнного стану в Україні та перебування дітей у цей період за кордоном, зобов`язати матір дітей ОСОБА_2 організувати щоденне спілкування дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони у період часу з 19.00 год. протягом 30 хвилин. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 . Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул.. Поштова, 2 м.Рівне 33000 Код . Повний текст рішення виготовлено 14.03.2023 Суддя О.В.Панас