Провадження № 2/625/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. с. Різуненкове

Суддя Коломацького районного суду Харківської області Скляренко М.О., розглянувши позовну заяву із долученими до неї додатками на предмет можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Коломацького районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що укладений 29 липня 2017 року між нею та ОСОБА_2 .

Ознайомившись зі змістом вказаного позову, доходжу висновку, що справа не підсудна Коломацькому районному суду Харківської області та підлягає передачі за підсудності до належного суду із наступних підстав.

Так, у відповідності зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що визначено ст. 5 ЦПК України.

За загальним правилом, яке закріплене в ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В той же час ст. 28 ЦПК України, якою врегульовані питання підсудності справ за вибором позивача, передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно інформаційної довідки Кегичівської селищноїради Харківської області за № 04-09/390 від 09 лютого 2023 року, що отримана Коломацьким районним судом Харківської області 13 лютого 2023 року за ЕЛ№ 232/01-51/23 у порядку, визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що у сторін спільних дітей немає, інформація про наявність у позивачки на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей в тексті позовної зави та долучених до неї додатках відсутня.

Крім того, будь-яку аргументацію з приводу наявності у позивачки інших визначених ст. 28 ЦПК України обставин, які б надавали їй права альтернативної підсудності, зокрема, що позивачка не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, або про наявність домовленостей між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання позивача, у позовній заяві ОСОБА_1 не викладено, доказів на підтвердження їх існування не зазначено.

Також, правила виключної підсудності, визначені ст. 30 ЦПК України, не розповсюджуються щодо позовів про розірвання шлюбу.

Таким чином за наведених вище обставин підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу має визначатись виключно за правилами, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Окрім того недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону,що є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, що визначено ч.1 ст.378 ЦПК України.

З огляду на вказані вище обставини, враховуючи, що відповідач не має зареєстрованого місця проживання чи перебування на території, на яку поширюється юрисдикція (підсудність) Коломацького районного суду Харківської області, вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України передати справу на розгляд до Кегичівського районного суду Харківської області, як до суду територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на адресу місця реєстрації проживання відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31, 32, 258-261, 353, 354, 355, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 625/22/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу направити за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Кегичівського районного суду Харківської області.

Копію ухвали направити позивачці.

Роз`яснити, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: М.О. Скляренко