ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 січня 2023 року місто Чернівці справа №727/3827/22

провадження №22-ц/822/53/23

Суддя Чернівецького апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Височанська Н.К., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказане рішення.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, повідомити про ціну позову і відповідно підтвердити правильність сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав клопотання в якому просив зменшити йому розмір сплати судового збору до 1488, 50 грн.

На обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилався на те, що у зв`язку з неможливістю оцінити майно, яке на даний час перебуває у власності відповідача йому необхідно сплатити судовий збір у максимальному розмірі 18607,50 грн, однак у нього відсутній дохід за минулий рік і по сьогоднішній день, а тому він немає фінансової можливості сплатити судовий збір у максимальному розмірі.

На підтвердження вказаних обставин надав суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 26 грудня 2022 року, згідно якого вбачається, що з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674?VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені заявником у клопотанні аргументи не дають достатніх підстав для вирішення питання відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належного до сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Зокрема, надані заявником докази щодо неспроможності сплати судового збору є недостатніми, оскільки вони не містять інформації про майновий стан заявника в цілому, який би свідчив про його неспроможність сплатити судовий збір.

Заявником не надано необхідних відомостей про відсутність нерухомого та рухомого майна, коштів на рахунках тощо, які б свідчили про те, що за майновим станом він не спроможний сплатити судовий збір.

Це унеможливлює задоволення клопотання, наслідком якого є прийняття апеляційної скарги без сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Верховного суду від 28 листопада 2022 року по справі №466/9577/18.

Апеляційний Суд врахував, що Закон № 3674?VI визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 185, 260, 357, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 16 січня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не виправлення недоліків апеляційної скарги у встановлений у даній ухвалі строк, відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, вона визнається неподаною і повертається апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.К. Височанська