Дата документу 24.02.2023 Справа № 335/9538/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/9538/21 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
№ 22-ц/807/503/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 04.03.2013 року по справі №2a-12830/11 постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, визнано неправомірною бездіяльність та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити державну пенсію та додаткову пенсію ОСОБА_2 за шкоду здоров`ю у відповідності до вимог ст.ст. 50,54, 67 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 рік з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

14.04.2014 року по справі був виданий виконавчий лист та пред`явлений до виконання. 22.04.2014 року Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження № 43050692.

07.11.2014 року Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень був повернутий виконавчий лист. Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що боржником рішення суду у встановленому державним виконавцем строк для його самостійного виконання не виконано в цілому. Тобто, боржником виконано рішення лише в частині здійснення нарахування у розмірі 14 083,30 грн., але зазначені грошові кошти ОСОБА_2 не виплачені.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Позивач, як спадкоємець прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 14 083,30 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється їх виплатити.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, стягнути на його користь з ГУ ПФУ в Запорізькій області 14 083,30 грн. недоотриманої пенсії, нарахованої померлому ОСОБА_2 , яка входить до складу спадщини померлого.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в сумі 14 083 гривень 30 копійок, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ГУ ПФУ в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про ненадання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом; відсутність у померлого ОСОБА_2 недоотриманої пенсії та наявність лише нарахованих коштів по судовому рішенню відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013 року у справі № 2а-12830/11; відсутність фінансування з Державного бюджету України; відсутність звернень позивача із заявою про отримання спірних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2011 року по справі № 2а-12830/11 позовні вимоги ОСОБА_2 до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя - задоволено частково та зобов`язано УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, інваліду 3 групи, у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50. ч. 4 ст. 54. ч. 3 ст. 67 Закону Украй «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 квітня 2011 року по день ухвалення постанови у справі з розрахунку державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віки для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з розрахунку 50 процентів мінімальної пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсі за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено (а.с.6).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013 року по справі № 2а-12830/11 апеляційну скаргу УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя задоволено частково. Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2011 року у справі № 2а-12830/11 скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність та зобов`язано УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити державну пенсію та додаткову пенсію ОСОБА_2 за шкоду здоров`ю у відповідності до вимог ст..ст.50,54, 67 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 рік з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.78).

14 квітня 2014 року по справі був виданий виконавчий лист та пред`явлений до виконання (а.с.10).

22 квітня 2014 року Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження № 43050692.

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013 року по справі №2a-12830/11, відповідачем здійснено перерахунок державної та додаткової пенсії за шкоду здоров`ю у відповідності до вимог ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та нараховано 14 083,30 грн., що підтверджується копією протоколу від 23.09.2014 року (а.с.2930).

07 листопада 2014 року Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень був повернутий виконавчий лист. Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що боржником рішення суду у встановленому державним виконавцем строк для його самостійного виконання не виконано в цілому. Тобто, боржником виконано рішення лише в частині здійснення нарахування у розмірі 14 083,30 грн., але зазначені грошові кошти ОСОБА_2 не виплачені (а.с.1112).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Позивач, як спадкоємець прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвою І.О. від 06.02.2020 р. № 38/02-14 (а.с.14).

Листом від 17.10.2018 року Головне управління ПФУ України в Запорізькій області повідомило, що частина державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС в особі з інвалідністю ІІІ групи, у розмірах, визначених відповідно до рішень суду, які були нараховані та не виплачені за життя пенсіонеру, вважаються недоотриманою пенсією та виплачуються відповідно до ст.52 Закону. На сьогодні постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2016 №649 затверджений Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Пенсійним фондом України проводиться робота щодо розробки Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Отже, питання щодо виплати нарахованих сум за рішенням суду можливо буде після затвердження вказаного Порядку (а.с.13).

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі №2a-12830/11.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2021 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено кредитора (стягувача) ОСОБА_2 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , y виконавчому провадженні з виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії. Замінено боржника УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя - на ГУПФ в Запорізькій області, , у виконавчому провадженні з виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2013 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя про оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з вказаною ухвалою ГУПФ в Запорізькій області подало апеляційну скаргу. Апеляційна скарга ГУПФ в Запорізькій області була задоволена. Ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2021 року в адміністративний справі №2-a-12830/11(6-a/336/2/2021) скасована. У задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником від 13.02.2020 року відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року по справі №2a-12830/11 зазначено, що відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.11.2019 року у справі №2-a/1741/2009, 6-а/341/13/15 (адміністративне провадження №К9901/66372/18): «захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено» (а.с.1516).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не звертався до відповідача за пенсійними виплатами протягом 6 місяців після його смерті, сума невиплаченої ОСОБА_2 пенсії увійшла до складу його спадщини, а позивач, як спадкоємець за законом, набув право на отримання нарахованої, але не виплаченої пенсії свого батька.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю:

а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги про те, що недоотримана пенсія не увійшла до складу його спадщини та не підлягає виплаті без наявності письмового звернення про виплату, не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Твердження апелянта про ненадання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом спростовуються матеріалами справи, а саме наявною копією довідки від 06.02.2020 р. вих. № 38/02-14 (а.с.14).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, в тому числі з положеннями Закону № 1058-IV та Закону № 2262-XII. Доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є безпідставними.

Наведені вище обставини з достатньою повнотою підтверджують прийняття спадщини позивачем після померлого ОСОБА_2 , що є предметом доказування у цьому спорі, і обґрунтовано визнані судом підставою для стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Доводи апеляційної скарги про здійснення нарахованих виплат після відповідного фінансування з державного бюджету не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача недоотриманої пенсії після померлого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Зазначене рішення є мотивованим, узгоджується з іншими встановленими обставинами справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2022 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 24 лютого 2023 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков