Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2074/21
Провадження № 2/553/87/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01.02.2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 10.12.2010 року визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками домоволодіння, згідно варіанту, запропонованого судовим експертом, виділено у користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 742 кв.м, ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 888,5 кв.м, ОСОБА_6 - земельну ділянку площею 244,5кв.м.

Позивач 19.07.2014 року прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала у власність 1/8 частку житлового будинку АДРЕСА_2 з відповідною часткою господарських будівель і споруд, співвласниками якого є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Згідно рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 16 грудня 2016 року їй виділено частину житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, що складає одиницю, з можливістю присвоєння окремої адреси, а саме: в будинку літ. "А-1": кімната 3-1 площею 15,2 кв.м, тамбур IV площею 4,7 кв.м, загальною площею 19,9 кв.м; сарай літ. "Ж"; навіс літ. "Ж-1", вбиральня літ. "Е", хвіртка № 2, хвіртка № 3, - розташовані на земельній ділянці площею 244,5 кв.м, об`єкту присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , після чого вона зареєструвала право власності а житловий будинок, а також право власності на земельну ділянку.

З 2018 року ОСОБА_4 самочинно змінив межі земельної ділянки, виділеної йому в користування, збільшивши в тому числі за рахунок належної позивачу частини земельної ділянки, незаконно користується нею, розміщуючи там будівельні матеріали та сміття, вирощує городину, утримує належних йому свійських тварин, та протиправно перешкоджає у встановленні паркану. Звернення щодо усунення перешкод ігнорує. Висновком земельно-технічної експертизи № 63 від 09 грудня 2020 року встановлено, що ОСОБА_4 самостійно зайняв частину земельної ділянки позивача розміром 0,0050 га.

Вказала, що розмір завданої матеріальної шкоди, пов`язаної з самовільним зайняттям відповідачем частини належної їй земельної ділянки, становить 1296 грн. 15 коп. Діями відповідача їй також завдано моральну шкоду, що полягає у переживаннях, негативних емоціях та сильних душевних хвилюваннях з приводу неможливості користування земельною ділянкою та внаслідок постійних образ з боку ОСОБА_4 , порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та додаткових незапланованих витрат, яку вона оцінює у 20000 грн. 00 коп.

Просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :12:005:0294, площею 245 кв.м, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 відновити межі земельної ділянки, прибрати належні йому будівельні матеріали та сміття, а також шляхом заборони ОСОБА_4 чинити перешкоди у встановленні паркану, прибирати межові знаки із земельної ділянки; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 1296 грн. 15 коп., моральну шкоду у розмірі 20000 грн., витрати, пов`язані із розглядом справи, понесені у розмірі 13316 грн., а всього 34612 грн. 15 коп.

Ухвалою судді від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

30 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позов, в якому вказав, що з позовом категорично не згоден, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки жодним чином не створює перешкод позивачу у користуванні земельної ділянкою, а лише наявний спір щодо її меж, який виник на етапі розроблення технічної документації позивача. Співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 - 3/8+1/10; ОСОБА_7 - 1/5 (помер, спадкоємці не відомі), ОСОБА_8 - 1/5 (рішенням суду була виділена в одиницю). ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_6 ), яка володіла 1/8 домоволодіння, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави виділено її частку в окремий об`єкт нерухомості, що складає одиницю з присвоєнням окремої адреси. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави, від 10 грудня 2010 року, визначений порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , за яким: виділено у користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 742 кв.м, як показано на схемі жовтим кольором; виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 888,5 кв.м, як показано на схемі червоним кольором; виділено у користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 244,5 кв.м, як показано на схемі синім кольором; земельну ділянку площею 82 кв.м залишено в спільному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , яка показано на схемі заштрихованим червоним кольором; земельну ділянку 1 кв.м залишено в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як показано на схемі зеленим кольором. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.01.2020 року справа № 553/770/18, ОСОБА_8 виділено у натурі належну їй частину домоволодіння та встановлено порядок користування між співвласниками домоволодіння земельною ділянкою площею 2029 кв.м., згідно додатку № 3 висновку додаткової судової будівельне та земельно-технічної експертизи судового експерта Волика Г.Л. за № 312-19/№ 313-19 ви 23.10.2019 року, виділивши в користування ОСОБА_8 земельну ділянку площею 464 кв.м, що позначена синім кольором, ОСОБА_7 - земельну ділянку площею 464 кв.м, що позначена зеленим кольором, ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 1101 кв.м, що позначена червоним кольором, та встановлено земельний сервітути відповідно до Додатку № 3 даної експертизи. Позивач не врахував рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 14.01.2020 року по справі № 553/770/18, де встановлено актуальний порядок користування між співвласниками земельною ділянкою площею 2029 кв.м, згідно додатку № 3.

Вказав, що в технічній документації із землеустрою щодо встановленні (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою АДРЕСА_1 , яка додана до позовної заяви, наявний акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 17.08.2017 року, в якому взагалі відсутнє погодження з власниками/користувачами суміжних земельних ділянок, що є порушенням порядку приватизації земельних ділянок. Зазначив, що повідомлення про дата та час закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі він не отримував, а підпис в поштовому повідомленні не його, а тому вважає, що позивач жодним чином не погоджувала межі земельної ділянки з відповідачем та іншими користувачами земельної ділянки, тому вони с невизначеними. Схема земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 10 грудня 2010 року (справа № 2-360/10) є схематичною, без конкретної прив`язки координат та меж, має тільки чітко зазначену площу. Висновок земельно-технічної експертизи № 63 від 09.12.2020 року, наданий судовим експертом Авдєєвою Н.М., є необґрунтованим, так як виготовлений без його присутності та його пояснень, тому не зрозуміло, на підставі чого судовий експерт ОСОБА_9 зробила висновок, що саме відповідач начебто займає земельну ділянку позивача. В самому висновку вказано, що експертиза проводилась лише в присутності позивача. Крім того, експертному висновку вже більше пів року і він є недійсним.

Щодо матеріальних збитків, заподіяних позивачу, заперечує, так як його вина не доведена та ґрунтується лише на словах позивача, самовільно нічого не займає, ніяких збитків позивачу не завдає. Його дії не завдали сильних душевних хвилювань та не призвели до погіршення стану здоров`я позивача, докази протилежного позивачем не надано. Позивач вказує лише свою суб`єктивну думку, не надає доказів завдання моральної шкоди з боку відповідача та не обґрунтовує розмір моральної шкоди, і взагалі має на меті отримання прибутку від задоволення позовних вимог. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

06.10.2021 року позивач ОСОБА_3 надала суду відповідь на відзив, в якій вказала, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року, яким виділено їй частину житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, що складає окрему одиницю з можливістю присвоєння окремої адреси, жодним з учасників справи не було оскаржено та набрало законної сили 27.12.2016 року. 08 серпня 2017 року Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерагроцентр" засобами поштового зв`язку було направлено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повідомлення як користувачам сусідньої земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про те, що 17 серпня 2017 року в 11 год. 00 хв. відбудеться закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки користувачів суміжних земельних ділянок, яке отримане ОСОБА_4 13.08.2017 року особисто. Оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не з`явились на визначений у повідомленні час, межу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , було погоджено відповідно до ч. 5 п. 3.12 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та їх закріплення межовими знаками", затвердженої, наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376. З 2017 року і по теперішній час жоден із тодішніх співвласників домоволодіння не висловив своїх заперечень відносно погодження меж земельної ділянки.

Вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.01.2020 року в справі № 553/770/18, на яке посилається відповідач, задоволено позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , виділено в натурі належну ОСОБА_8 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На момент розгляду вказаної справи та ухвалення рішення Ленінським районним судом м. Полтави вона вже не була співвласником домоволодіння по АДРЕСА_1 , та сервітут відносно її земельної ділянки не встановлювався. Висновок земельно-технічної експертизи № 63 від 09 грудня 2020 року, виконаний судовим експертом Авдєєвою Н.М., є належним та допустимим доказом з огляду на те, що містить інформацію щодо предмета доказування та виконаний уповноваженим на проведення експертизи суб`єктом в установленому законом порядку.

Зазначила, що після отримання позовної заяви відповідач 12.09.2021 року близько 13 год. 00 хв. в грубій та різкій нецензурній формі висловив в її бік погрози фізичною розправою, після чого 23.09.2021 року вона звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідачем щодо неї до ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області. Неправомірними діями відповідача їй безумовно завдано як матеріальної, так і моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях, сильних душевних хвилюваннях з приводу неможливості користування власною земельною ділянкою та постійних образ з боку ОСОБА_4 , порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а також додаткових незапланованих витрат. Просила задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позову заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та судового експерта, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори 10.03.1977 року та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером № 534, та на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори 22.09.1977 року та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим номером № 2756, набув у влвасність, відповідно 3/8 та 1/10 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 , що в цілому складається з житлового будинку літ. "А-1", загальною площею 76,50 кв.м., сарая літ. "Б", погріба літ. "В" розташованих на земельній ділянці площею 1958 кв.м. Право власності за відповідачем зареєстроване 07.04.1977 року та 29.09.1977 року ПП "Полтавським бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор".

Співвласниками іншої частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2010 року в справі № 2-360/10 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою позов задоволено визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , згідно варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 199 Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 12.07.2010 року. Виділено у користування ОСОБА_11 земельну ділянку площею 742 кв.м, як показано на схемі жовтим кольором. Виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 888,5 кв.м, як показано на схемі червоним кольором. Виділено у користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 244,5 кв.м, як показано на схемі синім кольором. Земельну ділянку площею 82 кв.м. залишено в спільному користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , як показано на схемі заштрихованим червоним кольором. Земельну ділянку площею 1 кв.м залишено в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як показано на схемі зеленим кольором.

Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 902, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на 1/8 частину домоволодіння було зареєстроване за ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24469330 від 19.07.2014 року, виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року в справі № 553/5357/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавського МУЮ, Територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, треті особи: Приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про виділ майна, що є у спільній частковій власності в окрему одиницю позов задоволено частково виділено ОСОБА_3 частину житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, що складає одиницю з можливістю присвоєння окремої адреси, а саме: в будинку літ. "А-1": кімната 3-1 площею 15,2 кв.м, тамбур ІV площею 4,7 кв.м.; сарай літ. "Ж"; навіс літ. "ж-1", вбиральня літ. "Е", хвіртка № 2, хвіртка № 3, що знаходиться на земельній ділянці площею 244,5 кв.м.

В подальшому рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Подільської районної у м. Полтаві ради "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" від 22.06.2017 року відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року по справі № 553/5373/14-ц, провадження № 2/553/17/2016, виділено ОСОБА_3 частину житлового будинку та господарських споруд в окремий об`єкт нерухомості, що складає одиницю (окрему садибу), яка знаходиться на земельній ділянці площею: 244,5 кв.м, зі складу садиби по АДРЕСА_1 . Окремому об`єкту нерухомого майна і земельній ділянці (окремій садибі) надано нову адресу - АДРЕСА_1 , згідне висновку управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-02-01-16/886 від 06.06.2017 року. Садибі по АДРЕСА_1 , залишено земельну ділянку площею: 1712,5 кв.м. Дозволено гр. ОСОБА_3 виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 , площею: 244,5 кв.м для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно з кадастровим планом, виготовленим НВТОВ "Інтерагроцентр". Право власності або користування на земельну ділянку оформити окремим рішенням сесії районної ради.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91722450 від 11.07.2017 року, сформованого виконавчим комітетом Полтавської міської ради Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстр. № 902 НАВ 215520, виданого 19.07.2014 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Денисенко Л.М., витягу з рішення Подільської районної у м. Полтаві ради від 22.06.2017 року та рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року в справі № 553/5373/14-ц, за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок загальною площею 19,9 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є: навіс "Ж-1", убиральня "Е", хвіртка 2, 3.

На виконання рішення ради від 22.06.2017 року за замовленням ОСОБА_3 18.09.2018 року Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на окремий об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 29.06.2017 року ПП "Бюро послуг та консультацій" за замовленням ОСОБА_3 , він складається з: житлового будинку літ. "А-1" загальною площею 19,9 кв.м, житловою площею 15,2 кв.м, в складі наступних приміщень: кімната (1-1) площею 15,2 кв.м, тамбуру (IV) площею 4,7 кв.м; а також прибудови літ. "а1", навісу літ. "Ж-1". Об`єкт розташований на земельній ділянці площею 245 кв.м, в тому числі під будівлями 38 кв.м, під дворищем 207 кв.м.

Згідно листа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради № 01-02-01-17/1047 від 28.08.2017 року "Про планувальні обмеження на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 ", адресованого ОСОБА_3 , Управління, розглянувши звернення про надання планувальних обмежень на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 245 кв.м (згідно обмірів - НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР") для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до витягу з рішення двадцятої сесії Подільської районної у Полтаві ради сьомого скликання від 22.06.2017 р., повідомило про наявні планувальні обмеження на зазначену земельну ділянку з урахуванням вимог затвердженої в установленому порядку містобудівної документації. Види і типи обмеження: підтоплення ґрунтовими водами (РГВ ); територія, де необхідно передбачити захист від підтоплення, - ІІІ пояс зони санітарної охорони підземних джерел господарсько-питного водопостачання.; лнія затоплення паводками 1 % забезпеченості. На виконання вимог п. 11 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" загальна доступність матеріалів генерального плану м. Полтава забезпечена шляхом їх розміщення у загальнодоступному місці в приміщенні органу місцевого самоврядування та на офіційному веб-сайті Полтавської міської ради http://www.rada-poltava.gov.ua/.

НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" за вих. № 347 від 25.10.2017 року надано ОСОБА_3 перелік обмежень щодо використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0245 га.

На 17.08.2017 року в 11-00 год. НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" на підставі виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до п. 3.12 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", було заплановано закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, також закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Власників (користувачів) суміжної земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повідомлено про це НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" листами від 08.08.2017 року за №№ 299, 300, 301, в яких роз`яснено, що вказані дії можуть проводитись за їх відсутності, якщо вони були належним чином повідомлені про час вищезазначених робіт, про що зазначається у Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Вказані листи направлені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 рекомендованими листами з повідомленням.

Відповідачу ОСОБА_4 вручений цей лист 15.08.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджував про те, що вказаний лист не отримував, його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній. Разом з тим, об`єктивних доказів на підтвердження обґрунтованості своїх пояснень суду не надав.

Як вбачається з акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 17.08.2017 року, складеного та підписаного директором НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" Бессараб Ю.К., користувачем ОСОБА_3 , та інженером-землевпорядником, представником НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" Вольхіною Л.Г., межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0245 г, - виділені в натурі (на місцевості) межовими знаками в кількості 11 шт. Межа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , погоджена відповідно до п. 3.12 "Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками", про що свідчать повідомлення № 299 від 08.08.2017 року, № 300 від 08.08.2017 року, № 301 від 08.08.2017 року. Суміжні користувачі земельної ділянки були належним чином повідомленні про дату та час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), не пізніше ніж 5 робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), повідомлення надіслані рекомендованими листами, двоє з яких були повернуті на поштове відділення за закінченням терміну зберігання (гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_7 ) Один з користувачів отримав повідомлення, але на зазначену дату та час не з`явився.

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 04.10.2018 року вбачається, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 18.09.2018 року, виготовленого НВТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР", відділом у м. Полтаві Міськрайонного управління у Полтавському районі та м. Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 04.10.2018 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :12:005:0294, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0245 га, з цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням тридцять першої сесії першого засідання сьомого скликання Подільської районної у м. Полтаві ради "Про передачу земельних ділянок у власність громадянам" від 01.11.2018 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер :12:005:0294, площею: 245м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Передати у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :12:005:0294, площею: 245м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухома майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 266216401 від 16.07.2021 року, на підставі рішення тридцять першої сесії (перше засідання) сьомого скликання Подільської районної у м. Полтаві ради б/н від 01.11.2018 року за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :12:005:0294, площею 0,0245 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_3 , обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала про те, що відповідач ОСОБА_4 незважаючи на те, що нею виділено в окрему одиницю частину домоволодіння та приватизовано закріплену за ним земельну ділянку площею 245 кв.м, площа та конфігурація якої узгоджується з порядком користування земельною ділянкою, визначеним рішення Ленінського районного суду м. Полтави, продовжує використовувати частину належної їй земельної ділянки площею 0,0050 га, вважаючи її своєю, вирощує на ній дерева, кущі та городину, зберігає належні йому дошки, цеглу та інше будівельне сміття. Відповідач перешкоджає їй встановити паркан між їхніми суміжними ділянками та встановити межові знаки, у зв`язку з чим висловлює погрози та образи на її адресою, що змушувало її викликати працівників поліції.

Відповідач, ОСОБА_4 , в свою чергу, суду пояснив, що пояснення позивача не відповідають дійсності, він фактично користується земельною ділянкою, яка перебуває у його користуванні тривалий час, конфігурація земельної ділянки, яку приватизувала позивач, не узгоджується з порядком користування земельною ділянкою на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.12.2010 року, якому відповідає лише її загальний розмір. Наголошував на тому, що ані про рішення суду про виділення позивачці в окрему одиницю нерухомого майна частини садиби по АДРЕСА_1 , ані про рішення про приватизацію за позивачкою земельної ділянки раніше обізнаний не був, дізнався про ці обставини в ході судового розгляду даної справи, з ним не були погоджені в установленому законом порядку межі земельної ділянки позивача, а на його вимогу надати відповідні документи вона відмовляла, тому він заперечував проти облаштування нею огорожі, якою була б відділена частина земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні.

Допитана за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що є донькою відповідача, , який проживає по АДРЕСА_1 . Вона тривалий час з 2000 року по 2019 рік проживала в Росії, обставин користування земельною ділянкою за вказаною адресою не знає. Батько повідомив їй, що позивач хоче захопити належну їм земельну ділянку. Вказала, що він завжди доглядав за земельною ділянкою, на її запитання чи оформлено право власності на дану земельну ділянку, повідомив, що коли придбав частину житлового будинку, попередня власниця показала йому, якою земельною ділянкою він буде користуватися, проте право власності на земельну ділянку не зареєстрував, є користувачем. Раніше між співвласниками житлового будинку не виникав спір щодо користування земельною ділянкою та вона не була поділена парканом. Коли донька позивачки вийшла заміж за прокурора, почався спір щодо між земельної ділянки. У серпні 2017 року працівники "Інтерагросервіс" намагалися встановити на земельні ділянці межові знаки, на даний час паркана між ділянками батька та позивачки немає. Заначила, що була свідком, як приходили експерти за замовленням позивача, які оглядали земельну ділянку, а батько просив їх надати документи, на підставі яких вони проводять дані дії. Коли вони намагалися мирно вирішити конфлікт позивач сказала нехай вирішує суд.

На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, нею подано договір на надання послуг з експертного дослідження № 64 від 03.12.2020 року, укладений між ОСОБА_3 та суб`єктом підприємницької діяльності в особі судового експерта Авдєєвої Н.М., предметом якого є дослідження земельної ділянки (кадастровий номер :12:005:0294) площею 0,0245 га, розташованої по АДРЕСА_1 (послуги з проведення експертизи) щодо об`єкту дослідження земельна ділянка (кадастровий номер :12:005:0294).

Згідно висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи за зверненням ОСОБА_3 № 63 від 09.12.2020 року, виконаного судовим експертом Авдєєвою Н.М., на момент дослідження земельна ділянка кадастровий номер :12:005:0294 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться у володінні ОСОБА_3 , не відповідає технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме: площа земельної ділянки зменшена та складає 0,0195 га, що менше на 0,0050 га за рахунок земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ОСОБА_4 (Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2010 року). Перетин ділянки кадастровий номер :12:005:0294 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в володінні ОСОБА_3 , з ділянкою ОСОБА_4 складає 20% .

Судовий експерт ОСОБА_9 суду пояснила, що нею за зверненням ОСОБА_3 проводилась земельно-технічна експертиза та складений висновок № 63 від 09.12.2020 року. При виконанні експертизи вона керувалася технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаною НВТОВ "Інтерагроцентр", координатами поворотних точок, що занесені в кадастр, використовувала рулетку, робила заміри. Вона не визначала місце розташування межових знаків, необхідну інформацію брала з технічної документації. Земельна ділянка ОСОБА_3 не відповідача даним технічної документації, була накладка 20 %. Під час проведення експертного дослідження паркани на земельній ділянці були відсутні. Сміття, будівельні матеріали та відходи від них були розташовані на земельній ділянці, яка належить замовнику. Замовник повідомила, що будівельні матеріали належать сусіду і вона не може встановити межові знаки та паркан. НВТОВ "Інтерагроцентр" мав встановити межові знаки. Межа земельної ділянки ОСОБА_3 довжиною 17,03 м суміжна з землею загального користування, дорогою та землями комунальної власності.

26 серпня 2020 року між НВ ТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" (Виконавець) та ОСОБА_3 (Замовник) укладено договір № ТД-___, відповідно до п.п. 1.1, 2.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт з виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 .

Згідно акту виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.10.2020 року, складеного директором НВ ТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" Бессараб Ю.К., техніком-землевпорядником НВ ТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" ОСОБА_14 , власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 у присутності власника (користувача) суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 , - межі земельної ділянки з кадастровим номером :12:005:0294, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 0,0245 га, наданої власнику земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 6 шт. із загальної кількості передбачених дев`яти. Схема прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості додається. Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками (користувачеми) суміжних земельних ділянок заявлено претензії до існуючих меж. В примітці зазначено суміжник ОСОБА_4 перешкоджав в встановленні межових знаків № 5, 6, 7.

Крім того, той факт, що відповідач ОСОБА_4 чинив перешкоди позивачу під час встановлення межових знаків 29.06.2020 року, зафіксовано на відеозаписі, доданому позивачем до позовної заяви, а також листами ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за вих. № 4272/115/103/01/04-2020 від 17.08.2020 року та № 2280/115/103/01/04-2020 від 10.07.2020 року та довідці ДОП СП ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області про результати звернення зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за № 6490 від 29.06.2020 року, відповідно до яких 29.06.2020 року виникла конфліктна ситуація між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через встановлення межових знаків на подвір`ї, звернення розглянуто згідно Закону України "Про звернення громадян".

Відповідач ОСОБА_4 на підтвердження доводів, якими обґрунтовує заперечення проти позову, жодних належних та допустимих доказів суду не надав.

Заперечення відповідача проти позовних вимог ОСОБА_3 , викладенні у відзиві на позовну заяву, не підтвердженні належними та допустимими доказами, відповідач не заперечує наявності спору з приводу меж земельної ділянки, при цьому з клопотанням про призначення експертизи до суду не звертався, а додаткам до висновків експертів, які приєднані ним до відзиву на позовну заяву, суд не може надати належну оцінку, оскільки висновки експерта не були надані суду в повному обсязі, а надано лише додатки до них.

Крім того, відповідач посилається на актуальний порядок користування, між співвласниками земельною ділянкою площею 2029 кв.м, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 14.01.2020 року по справі № 553/770/18, тоді як дане рішення суду не надав.

Поряд з цим, відповідач пояснив суду, що ним не було оскаржено рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.12.2016 року в справі № 553/5373/14-ц, яким позивачці виділено частину житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, що складає одиницю, з можливістю присвоєння окремої адреси, розташовані на земельній ділянці площею 244,5 кв.м. як власне не оскаржував він в установленому законом порядку і рішення органу місцевого самоврядування щодо виділення ОСОБА_3 у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Передати у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :12:005:0294, площею: 245м2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Враховуючи вище викладене, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав стверджувати, що частиною земельної ділянки 0,0050 га, що належить позивачу ОСОБА_3 на праві власності, яке зареєстроване в установленому законом порядку, фактично без належних правових підстав користується відповідач ОСОБА_4 , який перешкоджає встановленню межових знаків та паркану на спільній межі між земельними ділянками сторін по справі

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :12:005:0294, площею 245 кв.м, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню шляхом заборони ОСОБА_4 чинити перешкоди у встановленні паркану та межових знаків, а також зобов`язання відповідача прибрати з території земельної ділянки позивачки належні йому будівельні матеріали та відходи.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 1296 грн. 15 коп. суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Положеннями пунктів "а", "б", "д" статті 211 ЗК України унормовано, що громадяни та юридичні особи несуть, зокрема цивільну відповідальність відповідно до законодавства за укладення угод з порушенням земельного законодавства; самовільне зайняття земельних ділянок, порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині завданої матеріальної шкоди у розмірі 1296 грн. 15 коп. позивач посилається на "Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 року.

Відповідно до п. 1 вищевказаної Методики вона спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

При цьому, пунктом 7 даної Методики передбачено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів розрахунку розміру заподіяної їй шкоди територіальним органом Держгеокадастру, як передбачено Методикою, натомість визначено такий розмір особисто в порушення вимог п. 7 "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", на яку вона посилається обґрунтовуючи позовні вимоги, та без зазначення вихідних даних, які нею покладено в розрахунок. Відтак, наданий позивачем розрахунок матеріальної шкоди не може бути визнаний допустимим доказом та взятий до уваги при вирішенні спору.

Крім цього, пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди покладає на позивача обов`язок довести, що вона не є абстрактною, а дійсно завдана у результаті протиправних дій відповідача. Власник землі відповідно до вимог статей 22, 1166 ЦК України та статті 156 ЗК України має довести, що він зазнав реальних збитків внаслідок протиправних дій відповідача.

Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що внаслідок безпідставного використання відповідачем спірної земельної ділянки для позивача, який є власником земельної ділянки, настали негативні наслідки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування завданої шкоди у розмірі 1296 грн. 15 коп. не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивач посилається на те, що їй завдано моральну шкоду неправомірними діями відповідача ОСОБА_15 , що полягає у переживаннях, негативних емоціях та сильних душевних хвилюваннях з приводу неможливості користування належною земельною ділянкою та внаслідок постійних образ з боку ОСОБА_4 , що призвело до порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та додаткових незапланованих витрат, оцінила завдану моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

З огляду на доведеність того факту, що відповідача ОСОБА_4 самовільне захопив частину належної позивачу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0050 га, де зберігає власні речі, перешкоджає позивачу вільно користуватись власністю, а також встановити межові знаки та паркан, що призводить до виникнення постійних конфліктних ситуації, порушення звичного способу життя позивача, необхідності докладання додаткових зусиль для його організації, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних самовільним захоплення земельної ділянки наслідків, глибини моральних та душевних страждань позивача внаслідок незаконного використання належного їй майна, ставлення до порушення права власності позивача з боку відповідача, а також інші обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав як компенсація моральної (немайнової) шкоди не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного.

З урахуванням конкретних обставин справи, характеру наслідків протиправних дій відповідача, суд вважає, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди, що підлягає стягненню на її користь, є сума у розмірі 3000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за дві позовні вимоги - в сумі 908 грн. 00 коп. згідно квитанції № 30-10934528/С від 30.07.2021 року та в сумі 908 грн. 00 коп. згідно квитанції № 30-10934565/С від 30.07.2021 року, а також за виконання судової експертизи 1000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 64 за висновок експерта № 63 від 09.12.2020 року.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та позовних вимог про відшкодування шкоди, з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 1362 грн. 00 коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та у повному обсязі витрати на проведення за проведення експертизи в розмірі 1000 грн., виконання якої пов`язане з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача коштів в сумі 2000 грн., сплачених позивачем ОСОБА_3 НВ ТОВ "ІНТЕРАГРОЦЕНТР" на виконання договору від 26.08.2020 року за винос меж земельної ділянки АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що виходячи з положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України вказані витрати, понесені позивачем у зв`язку з реєстрацією новоствореної земельної ділянки в державному земельному кадастрі, не можуть бути визнані судовими витратами, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належною на праві власності земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:005:0294, площа 245 кв.м, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - шляхом заборони ОСОБА_4 чинити перешкоди у встановленні паркану та межових знаків, а також зобов`язання ОСОБА_4 прибрати з території земельної ділянки ОСОБА_3 належні йому будівельні матеріали та відходи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з: витрати зі сплати судового збору в сумі 1362 грн. 00 коп., витрати за проведення експертизи в сумі 1000 грн. 00 коп., а всього 2362 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складений 13.02.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЄ. В. Парахіна