Справа № 953/1422/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретарі судового засідання Кудінової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 953/1422/23 за позовною заявою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат СУМЦОВ Євген Станіславович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення безпідставно набутих коштів, -

Обставини справи:

ОСОБА_2 від імені якого діє адвокат - Сумцов Є.С., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення безпідставно набутих коштів.

21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис № 34773, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс», заборгованості в розмірі 22227 грн. 50 коп..

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 року у справі № 953/18722/21 визнано виконавчий напис вчинений 21.05.2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі № 34773, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість у розмірі 23427,50 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Листом від 14.02.2023 року приватний виконавець Подолянко І.А. повідомив, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження № 66777265 з примусового виконання виконавчого напису № 34773 від 21.05.2021 року. В межах даного виконавчого провадження , станом на 14.02.2023 року з боржника стягнуто грошові кошти в загальній сумі 14111,65 грн., з даних коштів перераховано 500,00 грн. - в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження; 1237,42 грн. - в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 12374,23 грн. - в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадження .

Просить суд, стягнути з відповідача на його користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 12374 грн. 23 коп., а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 року провадження по цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.03.2023 року на адресу суду надійшло заперечення відповідача на заяву про розподіл судових витрат. Згідно даних заперечень просили відмовити в задоволені розподілу судових витрат, з тих підстав, що фіскальний чек не містить в собі посилання на конкретний номер справи по котрій надається правова допомога. Також надійшла заява про розгляд за відсутності , просили відмовити в задоволені вимог.

Будь яких інших заяв від відповідача не надходило, заперечень щодо позовних вимог та спрощеного розгляду справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагаєст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1ст.81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис № 34773, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс», заборгованості в розмірі 22227 грн. 50 коп..

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2022 року у справі № 953/18722/21 визнано виконавчий напис вчинений 21.05.2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В. та зареєстрований в реєстрі № 34773, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість у розмірі 23427,50 грн., таким, що не підлягає виконанню.

На виконання виконавче провадження № 66777265 з примусового виконання виконавчого напису № 34773 від 21.05.2021 року, приватним виконавцем Подолянко І.А. станом на 14.02.2023 року з боржника стягнуто грошові кошти в загальній сумі 14111,65 грн., з даних коштів перераховано 500,00 грн. - в рахунок сплати мінімальних витрат виконавчого провадження; 1237,42 грн. - в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 12374,23 грн. - в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадження .

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього Кодексу).

Аналіз статті 1212 ЦК України цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, оцінюючи зміст спірних відносин судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого з карткового рахунку позивача утримувались суми стягнень, під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаний таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу стало підставою для повернення відповідачем безпідставно набутих коштів.

Таким чином, ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» безпідставно набуло грошові кошти, які належать ОСОБА_2 .

Статтею 1213 ЦК Українивизначено порядок повернення в натурі безпідставно набутого майна, зокрема, передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносинстатті 1212 ЦК Українита вважає за належне стягнути з відповідача ТОВ «ФК « Онлайн Фінанс» на користь позивача суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 12374,23 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката,визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомогитана підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою(п. 2 ч. 2ст. 137 ЦПК України);

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат(п. 2 ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подаєдетальний опис робіт (наданихпослуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку , що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 08.02.2023 року Додатком № 1 до вказаного договору, в котрому зазначена сума послуг адвоката, копію акту від 15.03.2023 року виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання професійної правничої допомоги від 08.02.2023 року з описом наданої професійної правничої допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того надано суду копію фіскального чеку від 15.03.2023 року, відповідно до котрого ОСОБА_2 перерахував на картковий рахунок Сумцова Є.С. грошові кошти в сумі - 5000 грн., за надання правової допомоги..

Отже, витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000 грн. є доведеними, а їх обсяг є співмірним зі складністю справи і ціною позову, а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом на них затраченим.

Відповідно до положеньст.141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн. за подачу позовної заяви .

Керуючись ст.ст.2,19,76-81,89,133-134,137,141,258,259,263-265,268,273,280,352 ЦПК України, ст.ст. 1212,1213 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат СУМЦОВ Євген Станіславович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» (02094, м. Київ вул. Хоткевича Гната буд.12, офіс 177, код ЄРПОУ 42254696 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 12374,22 грн. (дванадцять тисяч триста сімдесят чотири грн. 22 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія « ОНЛАЙН ФІНАНС» (02094, м. Київ вул. Хоткевича Гната буд.12, офіс 177, код ЄРПОУ 42254696 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати, а саме:

- судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн.;

- витрати на надання правової допомоги в розмірі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова А.В.Бакуменко