ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1506/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна, за об`єднаним позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з належного їй нерухомого майна, накладений постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належить 37/100 частини будинку АДРЕСА_1 . Постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. у виконавчому провадженні №60454345 помилково накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , як на майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 . Зазначає, що вказаний арешт, який було помилково накладено на будинок порушує її право як власника вільно володіти та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку із чим звернулась до суду з даним позовом в якому просить зняти арешт з 37/100 частини будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2022 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.01.2023 р. адвокат Драюк І.В., діючи в інтересах ОСОБА_3 , подала позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.01.2023 р. прийнято до свого провадження позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна. Об`єднано цивільну справу №753/14521/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 є власником 63/100 частини будинку АДРЕСА_1 . Постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. у виконавчому провадженні №60454345 помилково накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , як на майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 . Оскільки вказаний арешт, позбавляє можливості реалізувати право власності на належне йому майно, просив суд зняти арешт з 63/100 частини будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.01.2023 р. залучено до участі в справі, в якості співвідповідача - Моторно (транспортне) страхове бюро України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, також визнав позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 .

Представник відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Представник Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судове засідання не прибув, причини неявки не відомі.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 - Драюк І.В. подалал заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 підтримала.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником 37/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 20.02.2003 р. (а.с.13)

Відповідно до інформаційної довідки ПБ-2022 № 955 виданої 03.10.2022 р. Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», 63/100 частини будинку АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_3 , на підставі договору дарування, посвідченого Кириленко Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 20.02.2003 р., №417, зареєстрованого в Бюро 05.03.2003 р., за реєстровим №37102. (а.с.40)

Таким чином, встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (37/100 частини) та ОСОБА_3 (63/100 частини).

Постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. у виконавчому провадженні №60454345 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 . (а.с.52)

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 320682204 від 20.01.2023 р. на підставі постанови Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві від 07.11.2019 р. №60454345, зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 ; особа майно якої обтяжується ОСОБА_2 ; номер запису про обтяження 34052349 (спеціальний розділ). (а.с.51)

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вищевказаний будинок належить на праві власності ОСОБА_2 .

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що арешт житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. у виконавчому провадженні №60454345, було накладено помилково, оскільки майно на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (37/100 частини) та ОСОБА_3 (63/100 частини), яка не є боржниками.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Вказане положення покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, виходячи із наведених вище норм міжнародного та вітчизняного законодавства, суд доходить висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття арешту з такого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов ОСОБА_1 та позовну заявутретьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 , у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та позовна заяватретьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 391 ЦК, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 12, 76-81, 141, 265, 268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з 37/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , накладений постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. у виконавчому провадженні №60454345.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Моторно (транспортного) страхового бюро України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з 63/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , накладений постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07.11.2019 р. у виконавчому провадженні №60454345.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА