Ленінський районний суд м.Полтави
Провадження № 2/553/775/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.03.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Ткачука Ю.А.

за участю секретаря Павленко І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Основ`янсько - Слобідський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків), про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скородєлов С.В. звернувся до Комінтернівського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Основ`янсько - Слобідський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) про визнання позивача батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого вказав, що під час перебування позивача на території України задля навчання, сторони перебували у любовних стосунках, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_3 , про, що 21.02.2018 року було складено актовий запис № 261 Відділом РАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у м.Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківські області та видане свідоцтво про народження від 21.02.2018 року серії НОМЕР_1 . Оскільки позивач не подавав спільної заяви про реєстрацію дитини, відомості про батька у свідоцтві про народження були записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України зі слів матері дитини як « ОСОБА_4 », що свідчить про те, що позивач не визнаний батьком народженої дитини.

У зв`язку з тим, що позивач не може належним чином виконувати покладені на нього батьківські обов`язки, а відповідач відмовляється від спільного подання заяви до органу реєстрації актів цивільного стану з метою внесення змін до свідоцтва про народження, представник позивача просить визнати громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_1 батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в місті Харкові та зобов`язати Основ`янсько - Слобідський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) внести зміни в актовий запис № 261 від 21.02.2018 року про народження дитини ОСОБА_3 та в графі «батько» зазначити прізвище « ОСОБА_5 », ім`я « ОСОБА_6 », по батькові - не зазначати, громадянство - «Громадяни Федеративної Республіки Нігерія».

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.12.2021 року цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.02.2022 року.

02.02.2022 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Підготовче засідання призначене на 03.02.2022 року не відбулось за відсутності учасників справи.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до акту приймання-передавання справ від 12.09.2022 до Ленінського районного суду м. Полтави з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла справа № 641/10136/21.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.09.2022 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

В підготовчі засідання призначені на 09.11.2022, 17.01.2023 та 07.03.2023 року учасники справи не з`явились.

16.02.2023 року від представника позивача адвоката Скородєлова С.В. до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи висновку експерта про проведення генетичної експертизи, а 02.03.2023 року заява про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити.

29.09.2022 року від третьої особи Основ`янсько - Слобідського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при ухвалені рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату та час, заяв або клопотань не надала. В матеріалах справи наявна заява відповідача від 02.02.2022 року про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Оскільки сторони у підготовче засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Харків, про що 21.02.2018 року було складено актовий запис № 261 Відділом РАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у м.Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківські області та видане свідоцтво про народження від 21.02.2018 року серії НОМЕР_2 (а.с.5). Матір`ю дитини вказана громадянка України ОСОБА_2 , батьком дитини вказано громадянина України ОСОБА_4

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.12.2021 року, відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 6).

Відповідно до паспорту НОМЕР_3 виданого 24.11.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином Нігерії (а.с. 7-8)

Згідно висновку Харківського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 21.02.2022 ро № СЕ-19/121-22/3424-БД громадяни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність данної події складає 99.9999995% (а.с. 63-71).

Відповідач ОСОБА_2 у своїй письмовій заяві від 02.02.2022 року також підтверджує той факт, що батьком її доньки ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 29).

Враховуючи те, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 дорівнює 99.9999995%., та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання Основ`янсько - Слобідського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) внести зміни в актовий запис № 261 від 21.02.2018 року про народження дитини ОСОБА_3 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 263-268. 280-289 ЦПК України, ст.ст.128, 129, 134 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа Основ`янсько - Слобідський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Плеханівська, 11) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Федеративної Республіки Нігерія, батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Основ`янсько - Слобідський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) внести зміни в актовий запис № 261 від 21.02.2018 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в графі «Батько» виключити запис « ОСОБА_4 », зазначивши прізвище батька « ОСОБА_5 », ім`я « ОСОБА_6 », по батькові - не зазначати, громадянство - «Громадяни Федеративної Республіки Нігерія».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. А. Ткачук