Ухвала

30 січня 2023 року

м. Київ

справа № 204/7059/21

провадження № 61-1128ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 25 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, задоволено.

Визнано, що незаконним рішенням Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 788-26/VІІ від 29 листопада 2019 року ОСОБА_1 завдано моральної шкоди.

Стягнуто з Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 заподіяну незаконним рішенням Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 788-26/VІІ від 29 листопада 2019 року моральну шкоду у сумі 62 800,00 грн.

Стягнуто з Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року апеляційну скаргу Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області задоволено.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 25 травня 2022 року скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області судові витрати в розмірі 1 362,00 грн.

17 січня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року (надійшла до суду 23 січня 2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги, обґрунтовуючи його тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 05 січня 2023 року у приміщенні суду першої інстанції, а оскільки він є військовослужбовцем, то строк подачі касаційної скарги ним не порушено. На підтвердження клопотання заявник надав копію заяви про видачу копії рішення від 29 грудня 2022 року та копію посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 .

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, -

у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року була зареєстрована 10 листопада 2022 року, а оприлюднена - 11 листопада

2022 року.

Та обставина, що заявник отримав копію постанови лише 05 січня 2023 року, може бути прийнята до уваги лише у випадку, якщо заявник доведе, що копія постанови йому не надсилалась судом апеляційної інстанції.

Заявник не надав доказів того, що Дніпровським апеляційним судом було порушено вимоги статті 272 ЦПК України та що заявнику не надсилалась копія судового рішення.

Також заявник не надав доказів того, коли саме він дізнався про оскаржуване рішення, та чому звернувся із заявою про видачу копії судового рішення через півтора місця після постановлення цього судового рішення.

Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 17 січня

2023 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на 68 днів.

Верховний Суд бере до уваги посилання заявника на те, що він

є військовослужбовцем, але зазначає, що копія посвідчення учасника бойових дій не доводить ту обставину, що особа на даний час перебуває на військовій службі та знаходиться за межами місця свого проживання, що могло б завадити йому вчасно звернутися до суду за отриманням копії судового рішення та вчасно подати касаційну скаргу.

Лише даний довід заявника не може бути прийнятий як єдина поважна причина пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки заявником не вказано жодної конкретної обставини, підтвердженої належними доказами (окрім загального посилання, що він

є військовослужбовцем), яка б свідчила про неможливість заявника вчасно звернутися до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Оскільки належних доказів порушень апеляційним судом порядку направлення копій постанови учасникам справи (заявнику) заявник не надав, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.

Отже, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів щодо поважної причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, касаційна скарга залишається без руху у зв`язку з наступним.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць