Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2023 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі: головуючого судді Данко В.Й.,
з участю секретаря судового засідання Бокотей А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
21.02.2023 року Ужгородським міськрайонний судом було винесено рішення по даній справі, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів було відмовлено.
Однак, судом встановлено, що під час ухвалення вказаного рішення судом не було вирішення питання стосовно розподілу судових витрат на правничу допомогу.
У поданому представником відповідача відзиві зазначено, що докази на підтвердження адвокатських витрат будуть подані протягом п`яти днів з моменту винесення рішення.
У відповіді на відзив представник позивача щодо розміру витрат відповідача на правничу допомогу зазначив, що у даній малозначній справі, де адвокатом Кайнц Д.І. при розгляді справи про стягнення аліментів уже було вивчено незначну за обсягом законодавчу базу щодо стягнення аліментів та достеменно надано консультування щодо можливого розміру аліментів, зазначення 4 годин для надання таких послугу розрахунку кількості витраченого часу є явно завищеним та безпідставним. Вказує, що текст виготовленого відзиву адвоката відповідача базується на раніше існуючому, наявному у нього тексті заяв у справі №308/8664/21 та судових рішеннях у такій справі, а тому за обсягом потребує 1 години затрат часу, замість зазначених 6 годин.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони виклали свої позиції та зауваження щодо відшкодування судових витрат в заявах по суті справи, а відтак суд не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що слід винести додаткове рішення по справі.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України вбачається, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Суд повинен врахувати заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони. Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20).
Вивчивши подані документи, якими обґрунтовується розмір витрат на послуги адвоката, вважаю що такий є необґрунтованим, вартість послуг є неспівмірними із складністю справи.
На підставі вищевикладеного, суд враховуючи заявлені вимоги, складність справи, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень) грн..
За таких обставин та приймаючи до уваги, що судом при ухвалені вищевказаного рішення не було вирішено питання про судові витрати, суд вважає необхідним винести додаткове рішення.
Керуючись ст.ст. 264, 270, 354 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .) судові витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн..
Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: В.Й. Данко