Справа №760/5760/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія`Еліт Фінанс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. про стягнення безпідставно отриманих коштів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 2 791, 06 гр. коштів, безпідставно стягнутих з нього у виконавчому провадженні.

Посилається в позові на те, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 липня 2021 року за заявою відповідача була проведена заміна сторони - АТ »Дельта Банк», як стягувача, на відповідача, як правонаступника, в справі за позовом банку до нього та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Видано дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2010 року.

11квітня 2022 року Полтавським апеляційним судом на підставі скарги ОСОБА_2 ухвала Київського районного суду м. Полтави була скасована і в задоволенні заяви відповідача було відмовлено.

За час відкритого виконавчого провадження з нього на підставі виданого судом дубліката виконавчого листа було стягнуто 2791, 06гр.

З урахуванням цього вважає, що відповідач набув вказані кошти без достатньої правової підстави, а тому просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 24 травня 2022 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 25 травня 2022 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву,а третій особі для надання пояснень.

З рекомендованих повідомлень вбачається, що надіслані судом документи відповідачем отримані 29 вересня 2022 року,а третьою особою - 04 жовтня 2022 року.

Відповідач та третя особа своїм правом не скористалися,відзив на позов та пояснення не подали.

25 жовтня 2022 року до суду надійшли пояснення відповідача,якими він проти позову заперечує, посилаючись на те, що рішення суду є обов`язковими до виконання.

Заперечує підстави для стягнення правової допомоги з товариства і просить відмовити в задоволенні заяви позивача в цій частині.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2010 року з позивача та ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ`Дельта Банк» 220 046,83 гр. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09 липня 2021року за заявою ТОВ »Фінансова компанія «Еліт Фінанс» була проведена заміна стягувача - ПАТ`Дельта Банк» на товариство, як правонаступника.

Цією ж ухвалою було постановлено видати дублікат виконавчого листав справі.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 04 листопада 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП №67367432 про солідарне стягнення з боржників суми заборгованості.

Постановою від 10 листопада 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з листом приватного виконавця Скрипника В.Л. від 20 квітня 2022 року з позивача, як боржника, в межах виконавчого провадження було стягнуто 2 791. 06 гр.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року ухвала Київського районного суду м. Полтави від 09 липня 2021 року була скасована.

В задоволенні заяви ТОВ`ФК`Еліт Фінанс» було відмовлено.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави це таке правовідношення, в силу якого одна сторона ( набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони ( потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави», у якій міститься і ст. 1212 ЦК України, застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного занедійсним правочином; 2) витребування майнавласником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї,пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, наданіфізичній особіяк засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною абоюридичною особоюдобровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;2) інше майно, якщо це встановлено законом (ст. 1215 ЦК України).

Виходячи з викладеного вище, скасування ухвали про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа, за яким у межах виконавчого провадження з заробітної плати позивача були утримані грошові кошти, вимоги позивача про їх стягнення підлягають задоволенню.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленої у постановах в справі № 623/363/20 від 06 жовтня 2021 року та №206/2212/18 від 08 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За змістом ч.2 ст.174 ЦК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що у позові було викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, понесених у зв`язку із поданням позову до суду, у якому зазначалося про 5 000, 00 гр. витрат на правову допомогу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 04 грудня 2021 року та квитанцію про оплату послуг у розмірі 5 000, 00 гр.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу, в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 ) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 127/20555/20 від 25 січня 2023 року, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

Суд враховує, що справа розглядалася судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд зважає також на те, що справа не представляє собою особливої складності для фахового адвоката, в даній категорії справ давно склалася усталена судова практика.

Суд вважає, що така зазначена в акті приймання-передачі наданої правової допомоги послуга як підготовка та написання адвокатського запиту охоплюється самим договором про надання правової допомоги та п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, принцип співмірності та розумності судових витрат, враховуючи положення ч.4 ст.137 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на його користь 3 000, 00 гр. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.2 Закону України « Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму ля працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України № 1928-IX від 02 грудня 2021 року «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481, 00 гр.

Таким чином, до сплати належало 992. 40 гр. судового збору.

Позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням цього вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.15,16, 18, 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 2 791, 06 гр. грошових коштів та 3 000, 00 гр. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь держави 992, 40 гр.. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Еліт Фінанс», 03035 м.Київ площа Солом`янська, 2, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва