Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1532/22
Провадження № 2/553/342/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2023 року м. Полтава
Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна, про визнання права власності на спадкове майно,
Представник позивача адвокат Корнієнко Н.Ю. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає: визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .
Заявлені вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на вказаний вище садовий будинок та земельну ділянку. Єдиним спадкоємцем померлої є позивач, він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у зв`язку із виявленням в реєстрі запису про заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Фрідріхсон С.Д., у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено. Померла ОСОБА_2 ніколи не виїжджала до Донецької області, будь-які інші спадкоємці, окрім позивача, відсутні, проте враховуючи перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, виникла необхідність у зверненні до суду.
Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 16.06.2022, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.
Підготовче провадження у справі закрито за ухвалою суду від 30.11.2022 з при значенням справи до судового розгляду по суті.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони та третя особа до суду не з`явились.
Від представника позивача надійшло письмове клопотання з проханням справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, в якому представник позивача заявлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мала.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 03.02.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із не прибуття в судове засідання всіх учасників справи.
Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.
Так, як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Полтаві померла ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Шеки Лубенського району Полтавської області (а.с.7).
Згідно із копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.10.2020 винесеної приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Т.А., у видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок АДРЕСА_3 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку із виявленням в Спадковому реєстрі запису про посвідчений заповіт від імені ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Фрідріхсон С.Д. та неможливістю ідентифікувати заповідача, через відсутність в реєстрі ідентифікаційних даних заповідача.
Згідно з матеріалами спадкової справи, яка за клопотанням позивача була витребувана судом у копіях, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьками ОСОБА_1 .
Згідно із копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у м. Полтаві 13.08.2020, про що внесено запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису смерть.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ №032646, ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0507 га, розташовану на території: м. Полтава, сел. Вороніна, с/т «Урожай».
Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.02.2011 та витягом про державну реєстрацію прав від 11.02.2011 № 28979755, ОСОБА_2 на праві приватної власності, з часткою 1/1, належить садовий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , адреса: АДРЕСА_5 .
За довідкою ЖБК «Фінінсист» від 30.08.2021, ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_6 , з травня 1974 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом із нею на день смерті були зареєстровані та проживали син ОСОБА_1 та онук ОСОБА_4 .
Виходячи із змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.10.2021, приватним нотаріусом Омеліч Т.А. була заведена спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 за заявою її сина ОСОБА_1 , який фактично прийняв спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Єдиним спадкоємцем, який заявив про прийняття спадщини є ОСОБА_1 , заяви від інших осіб не надходили.
За матеріалами спадкової справи приватним нотаріусом було встановлено за відомостями Спадкового реєстру наявність запису про посвідчений заповіт від імені ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Фрідріхсон С.Д. 25.03.1997, за реєстровим номером 2079. Ідентифікувати заповідача, від імені якого складено заповіт не має можливості через відсутність в Спадковому реєстрі інших ідентифікаційних даних заповідача.
Згідно із повідомленням завідувачки Донецького обласного державного нотаріального архіву від 29.09.2021, адресованим на ім`я приватного нотаріуса Омеліч Т.А., всі документи приватного нотаріуса Фрідріхсон С.Д. за 1995-2001 роки прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишаються в архівосховищах в м. Донецьку, доступ до яких відсутній.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Зміст зазначених у ст.4 ЦПК України підстав для захисту відображений у відповідних нормах статей, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин. Порушення цивільних прав має проявлятись в активних діях відповідача, невизнання цивільного права, у свою чергу, полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права, оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Як встановлено судом, єдиним спадкоємцем, який заявив про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син позивач у справі ОСОБА_1 та за заявою останнього була відрита спадкова справа. Відомостей про посвідчення від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповітів або спадкових договорів, приєднані до спадкової справи Інформаційні довідки не містять.
Звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, а від так ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту свого спадкового права.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши досліджені докази та всебічно встановивши фактичні обставини справи, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з тим, що перевіркою наявності заповітів за заповідачем, було виявлено заповіт від імені ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Фрідріхсон С.Д. 25.03.1997, за реєстровим номером 2079, ідентифікувати заповідача за яким неможливо.
При цьому, згідно із матеріалами справи померла ОСОБА_2 починаючи з травня 1974 року і до дня смерті постійно проживала у місті Полтаві, право власності на спадкове майно померлої зареєстровано у встановленому порядку, посвідчених від імені ОСОБА_2 , 1949 року народження, заповітів або спадкових договорів у спадковому реєстрі не виявлено, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та за заявою якого була відкрита спадкова справа є позивач, відомості про надходження заяв від інших осіб відсутні.
За таких обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній.
Аналізуючи викладене, виходячи з фактичних обставин справи та норм законодавства, що регулюють виниклі правовідносини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній, тому відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право останнього підлягає захисту в судовому порядку.
Керуючись 263-265 ЦПК України, суд,
Цивільний позов ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Омеліч Тетяна Анатоліївна, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку АДРЕСА_2 , с/т « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ;
Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих