Справа № 149/1204/22
Провадження № 22-ц/801/229/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 рокуСправа № 149/1204/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання: Ковальчук О. А.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Уланівська сільська рада,

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Робак М. В., в залі суду,

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Уланівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Генуя, країна Італія, померла його мати ОСОБА_5 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок за зазначеною вище адресою.

За життя спадкодавиця заповіту не склала, а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом.

Позивач вчасно не мав можливості вчинити дії по прийняттю спадщини, оскільки мати померла в Італії, де у той період було зафіксовано найбільший спалах коронавірусної хвороби, тому свідоцтво про її смерть він зміг отримати лише у липні 2021 року.

Також, враховуючи те, що наприкінці літа 2021 російська федерація почала накопичувати свої війська під приводом навчань, тому у Збройних Силах України розпочали навчання та збори, при цьому позивач є діючим військовослужбовцем, тому він не мав можливості вчасно скористатись своїм правом звернення до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті матері.

На підставі викладеного, позивач звернувшись в суд з позовом, просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 .

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивач тривалий час очікував свідоцтво про смерть матері, оскільки остання померла в Італії, у період коли було зафіксовано найбільший спалах коронавірусної хвороби. Крім цього позивач є військовослужбовцем, і необхідність виконання службових обов`язків унеможливила своєчасне подання заяви про прийняття спадщини.

Адвокат Поворознюк Б. М. діючи в інтересах ОСОБА_7 подав відзив на апеляційну скаргу у якому указує, що доводи апеляційної скарги є надуманими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Також зазначає, що позивачем не надано доказів щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Крім цього позивач не зазначив обставин, які об`єктивно перешкоджали йому подати у встановлений Законом строк заяву про прийняття спадщини.

У відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені у ній підстави.

Представник відповідача Уланівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому подано заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Генуя, Італія, померла ОСОБА_5 .

Позивач є сином померлої та спадкоємцем першої черги за законом.

ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 та з нею були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

За інформацією державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_9 не заводилась.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини перевіряється шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

За неможливістю пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Якщо смерть громадянина зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Такий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З цим висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

Вирішуючи по суті спори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обов`язковому встановленню підлягають факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини.

Зазначений висновок міститься Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20).

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц (провадження № 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц (провадження № 61-2397св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Позивач на обґрунтування поважності пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини указує, що свідоцтво про смерть матері, яка померла під час перебування в Італії, він отримав лише у липні 2021 року. Крім цього, позивач, як на час смерті матері так і на даний час є військовослужбовцем та перебуваючи на службі у Збройних Силах України і виконуючи відповідні службові обов`язки, зокрема в період з 29.11.2020 по 29.05.2021 р.р., тобто у визначений законом період, об`єктивно не мав можливості звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних, не залежних від нього причин.

Як зазначено у п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам справи, формально підійшов до трактування положень Закону, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення спору.

При таких обставинах висновок суду першої інстанції про відмову у позові про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, є помилковим.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до Уланівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні справи суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, неправильно надав оцінку фактичним обставинам справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Уланівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_10 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_6 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: Л. О. Голота

С. Г. Копаничук