Провадження № 2/947/738/23
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Салтан Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, -
ОСОБА_1 , 1954 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2018 року перебувала на обліку в управлінні як одержувач житлової субсидії.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою КМУ № 848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення № 848).
З 01.06.2018 р. до 30.04.2021 р. житлова субсидія призначалася без урахування інформації про члена сім`ї, ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою ОСОБА_1 з 25.03.1998 р. (відомості Департаменту надання адміністративних послуг № У5-134921-ю/л від 07.06.2021 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Після внесення суттєвих змін до Положення № 848 з 01.05.2018 р. під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства.
В черговий раз за призначенням субсидії ОСОБА_1 звернулася у червні 2018 року, але у заяві зазначила, що зареєстрована одна.
Управлінням ОСОБА_1 надіслані запрошення від 05.07.2021 р. № 13-10/2-4950 та від 27.08.2021 р. № 13-10/2-6137 для з`ясування кількості зареєстрованих членів домогосподарства.
Однак, ОСОБА_1 по теперішній час до управління не звернулася.
- з 01.06.2018 р. по 31.01.2019 р. - 2769,59 грн (у безготівковій формі);
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В..
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
До канцелярії суду надійшло повідомлення про отримання кореспонденції відповідачкою 12.01.2023 року, відзив на позовну заяву відповідачка не надала.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1954 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2018 року перебувала на обліку в управлінні як одержувач житлової субсидії.
Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг визначається Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою КМУ № 848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення № 848).
З 01.06.2018 р. до 30.04.2021 р. житлова субсидія призначалася без урахування інформації про члена сім`ї, ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою ОСОБА_1 з 25.03.1998 р. (відомості Департаменту надання адміністративних послуг № У5-134921-ю/л від 07.06.2021 р. про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Після внесення суттєвих змін до Положення № 848 з 01.05.2018 р. під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства.
В черговий раз за призначенням субсидії ОСОБА_1 звернулася у червні 2018 року, але у заяві зазначила, що зареєстрована одна.
Управлінням ОСОБА_1 надіслані запрошення від 05.07.2021 р. № 13-10/2-4950 та від 27.08.2021 р. № 13-10/2-6137 для з`ясування кількості зареєстрованих членів домогосподарства.
Однак, ОСОБА_1 по теперішній час до управління не звернулася.
- з 01.06.2018 р. по 31.01.2019 р. - 2769,59 грн (у безготівковій формі);
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року N 6-91цс14, яка може враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до п.1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеною державною соціальною допомогою, затвердженого Наказом Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Міністерство юстиції України від 14.12.2005 р., повернення бюджетних коштів, надміру перерахованих (виплачених) за призначеною соціальною допомогою, проводиться органами праці та соціального захисту населення у випадку: - виявлення подання громадянами свідомо фальшивих документів, документів із неправильними відомостями або приховування достовірних даних про доходи, майновий стан та інші обставини, що впливають на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру; - виявлення помилки у розрахунку розміру призначеної соціальної допомоги; - виявлення неправильних відомостей про доходи, майновий стан тощо, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, наданих юридичними особами або фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності.
Відповідно до п. 2. вищевказаного Порядку у разі виявлення при перевірках достовірності та повноти інформації про доходи та майновий стан подання громадянами свідомо документів і з недостовірними відомостями органи праці та соціального захисту населення вживають такі заходи: припиняють надання соціальної допомоги з місяця виявлення порушення і позбавляють права на призначення державної соціальної допомоги на наступний термін; визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення, залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють рекомендованим листом одержувача допомоги про припинення надання соціальної допомоги, обсяги надміру виплачених коштів та строки їх повернення, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.
Матеріали справи свідчать про те, що позивачем доведено факт зміни обставин, що впливають на виплату допомоги. Отже, позивачем доведено недобросовісність відповідачки в отриманні державної соціальної допомоги, в результаті чого їй були надміру виплачені кошти в сумі 2 286, 05 гривень, які до теперішнього часу не повернуто позивачу, незважаючи на направлені відповідачці повідомлення з вимогою про відшкодування бюджетних коштів. Сума надміру виплачених коштів державної допомоги відповідачкою на час подачі позову не відшкодована.
У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.
Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -
Позов Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 03.02.2023 року.
Суддя Салтан Л. В.