Провадження №2/523/1270/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси про оспорювання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так ОСОБА_2 до 12.03.2020 р перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2020 р. шлюб між сторонами було розірваною. Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що він з відповідачкою не проживає з серпня 2018 року.

З 02 липня 2020 року позивач одружився з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вони мають двох дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідачка ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_7 . В актовому записі про народження № 1669, складеному 15 квітня 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса записано, що позивач є батьком дитини.

Однак позивач не визнає своє батьківство щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки не може бути біологічним батьком дитини, враховуючи той факт, що з відповідачкою вони спільно не проживали з серпня 2018р..

На підставі викладеного, позивач просить виключити з актового запису №1669 від 15.04.2021р., зареєстрованого Відділом ДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відомості про батька ОСОБА_2 .

В процесі розгляду позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також підтвердив обставини, які викладені у позовній заяві. В останнє судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка в останньому судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що дійсно позивач не є біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В той же час, оскільки з дати розірвання шлюбу не сплинуло більше десяти місяців органи ДРАЦС вимушені були записати в актовому записі про народження дитини відомості про батьківство позивача. Відповідачка також пояснила, що під час реєстрації народження дитини, вона телефонувала позивачу про необхідність подачі заяви в органи ДРАЦС, в якій він повинний бути відмовитись від свого батьківства, але він так жодної заяви не подавав.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 до 12.03.2020р. перебував у шлюбі з ОСОБА_1 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2020 р. шлюб між сторонами було розірваною. Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що він з відповідачкою не проживає з серпня 2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідачка ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_7 . В актовому записі про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 № 1669, складеному 15 квітня 2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса записано, що ОСОБА_2 є батьком дитини.

В судовому засіданні встановлено, що фактично сторони не підтримали подружні взаємовідносини ще за рік до ухвалення рішення судом про розірвання шлюбу.

Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що дійсно позивач не є біологічним батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В той же час, оскільки з дати розірвання шлюбу не сплинуло більше десяти місяців органи ДРАЦС вимушені були записати в актовому записі про народження дитини відомості про батьківство позивача.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини , які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між собою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства не можливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини , якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої ст. 123 цього Кодексу.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Ухвалою суду від 01 листопада 2022р. по справі була призначена судова біологічна генетична експертиза, проведення якої було доручено судовим експертам ВІННИЦЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ МВС УКРАЇНИ, враховуючи особливості роботи відповідача.

Судом також було роз`яснено сторонам вимоги ч.1ст.109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Однак фактично експертизи тривалий час не була проведена, оскільки відповідачка не з`явилась до судових експертів.

В судовому засіданні відповідачка пояснила, що вона не мала можливості з`явитись на експертизу, враховуючи особливості її роботи. В той же час, вона пояснила, що не має бажання з`являтись на експертизу, оскільки вона визнає факт, що позивач не є біологічним батьком дитини.

Отже, враховуючи вищевказані обставини, суд, оцінюючи позицію відповідачки, уважає можливим застосувати наслідки ч. 1 ст. 109 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси про оспорювання батьківства.

2.Виключити з актового запису №1669 від 15.04.2021р., зареєстрованого Відділом ДРАЦС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

відомості про батька ОСОБА_2 , та

у графі відомості «про батька» виключити запис « ОСОБА_2 з особистими даними» та замість цього

«Прізвище, ім`я та по-батькові» записати, згідно з вимогами ч. 1 ст. 135 СК України;

у графі відомості «про дитину», «Прізвище, ім`я та по-батькові» дитини записати, згідно з вимогами ч. 1 ст. 135 СК України.

3.Звільнити ОСОБА_1 , як військовослужбовця, від сплати судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2023