Справа №549/51/23
Провадження №4-с/549/2/23
УХВАЛА

17 лютого 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судових засідань - Бибик О.В.

боржника- ОСОБА_1

державного виконавця Бут Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чорнухи скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чорнухинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач приватне акціонерне товариство "Індустріально-експортний банк",

установив:

09 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, яку обгрунтовував тим, що в рамках виконавчого провадження №23578385 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області Бут Л.М. (далі - державного виконавця Бут Л.М.) «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 17.01.2011, винесеної на виконання виконавчого листа №2-606 від 23.12.2010 про стягнення з нього та ОСОБА_2 солідарно боргу у сумі 14 912,28 грн на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк», на належне йому майно накладено арешт.

19 січня 2011 року Полтавською філією ДП «Інформаційний центр» внесено запис про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №10730519.

Він звертався з заявами до відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна, надання копій документів виконавчого провадження з метою звернення до суду, на що листом від 09.02.2023 отримав відмову у зв`язку з знищенням виконавчого провадження за строками зберігання.

На цей момент він не має заборгованості, відповідно до витягу з виконавчого провадження спецрозділ №23578385, виконавче провадження було завершено 11.04.2011 на підставі п.8 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним та повним виконанням рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки накладення арешту обмежує його законні права як власника майна щодо вільного розпорядження майном, прохав суд зняти арешт з належного йому майна, накладений постановою державного виконавця від 17.01.2011 в рамках ВП №23578385, реєстраційний номер обтяження 10730519, зареєстрований 19.01.2011 Полтавською філією ДП «Інформаційний центр».

13 лютого 2023 року ухвалою Чорнухинського районного суду у справі відкрито провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав в повному обсязі.

Крім того пояснив, що про перебування його майна під арештом він дізнався в кінці 2022 року під час вирішення питання щодо надання його паю в оренду.

Державний виконавець Бут.Л.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що на той час для зняття арешту з майна копія постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту повинна надсилатись до Інформаційного центру. На цей момент перевірити ці обставини у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження неможливо. Також відсутня змога зняти арешт за заявою боржника.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню зважаючи на таке.

З витягу з ВП-спецрозділ від 15.11.2022 вбачається, що 23 грудня 2010 року Чорнухинським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №2-606 на примусове виконання рішення цього суду, яке набрало законної сили 07.12.2010, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно боргу у сумі 14 912, 28 грн.

Постановою державного виконавця Бут Л.М. від 10.01.2022 відкрито виконавче провадження №23578385, а 17.01.2011 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

11 квітня 2011 року постановою державного виконавця Бут Л.М. виконавче провадження 23578385 за виконавчим листом №2-606 від 23.12.2010 закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 19.01.2011 Полтавською філією державного підприємства «Інформаційний центр» на підставі постанови державного виконавця Бут Л.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №035633 від 17.01.2011 зареєстроване обтяження: арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер 10730519 (а.с.4).

З довідки начальника відділу Чорнухинського відділу ДВС №14 від 09.02.2023 вбачається, що у 2011 на виконанні служби перебував виконавчий лист №2-606 від 23.12.2010 (ПВ №23578385) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк» боргу у розмірі 14 912,38 грн.

Борг сплачений в повному обсязі 11.04.2011.

Виконавче провадження було завершено 11.04.2011 на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

Виконавчі документи (виконавчий лист №2-606) разом з постановою про закінчення виконавчого провадження був відправлений до Чорнухинського районного суду.

Надати копії документів виконавчого провадження не є можливим, оскільки вони були знищено у зв`язку з завершенням терміну 27.01.2016 (а.с.13, 16-17).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями до ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом наведених норм однією з обов`язкових умов для задоволення скарги є доведеність факту порушення прав заявника внаслідок дій виконавця. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а заявник посилається лише на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення скарги.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N606-XIV (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим

Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,

своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого

провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 50 даного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника в разі закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому державний виконавець не наділений повноваженнями поза межами виконавчого провадження вчиняти виконавчі дії.

Беручі до уваги, що виконавче провадження закінчено 11.04.2011, суд вважає за необхідне захистити право ОСОБА_1 шляхом скасування в рамках виконавчого провадження №23578385 існуючих обтяжень майна заявника.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.447, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чорнухинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити повністю.

Скасувати в рамках виконавчого провадження №23578385 арешт майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області Бут Любов Михайлівною від 17.01.2011, зареєстрованого 19.01.2011 Полтавською філією підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження - №10730519.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Дата складення повного тексту ухвали 22.02.2023.

Суддя С.І.Крєпкий