Справа № 211/255/23
Провадження № 2/211/1070/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ОТП Банк» через свого представника Лісову Вікторію Юріївну звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 07.06.2017 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 325/980/019193614/17, на підставі якої банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. На виконання умов вищевказаної заяви-анкети, банк свої зобов`язання щодо надання відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 06.10.2022 року виникла заборгованість у розмірі 44236,49 грн. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 44236,49 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 23819,79 грн.; заборгованості за відсотками 1646,14 грн.; заборгованісті за простроченим тілом кредиту 10853,68 грн.; заборгованості за простроченими відсотками 7916,88 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився. Засобами електронного зв`язку надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечує частково, у зв`язку з нарахуванням позивачем комісії та відсотків під час карантину в Україні та під час широкомасштабного вторгнення РФ.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 9193614 від 07.06.2017 року, ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви-анкети підтвердив, що з договором, правилами, тарифами банку, що розміщені на офіційному сайті банку ознайомлений і згоден, а також зобов`язався їх належно та неухильно виконувати.

При укладенні Кредитного договору сторони керуються ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до умов Заяви-Анкети, Клієнт перед оформленням електронної платіжної картки підтвердив та погодився із всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, які є невід`ємною частиною даної Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» та розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» https ://www. otpbank. com. ua .

Шляхом підписання Заяви-Анкети Клієнт: 1) підтверджує, що Клієнта перед укладенням Договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення Договору та отримання Кредиту на сприятливих для Клієнта умовах; 2) надає Банку згоду на передачу Банком інформації щодо Кредитного договору до Кредитного реєстру НБУ; 3) на збір, зберігання, користування, поширення та передачу інформації до бюро кредитних історій, що складає кредитну історію Клієнта в об`ємі визначену Законодавством, а також на доступ до кредитної історії Клієнта.

Під час укладення Договору, розмір процентної ставки, яка встановлюється Клієнту за користування Кредитною лінією та розмір Пільгової процентної ставки за користування Кредитною лінією впродовж Пільгового періоду, із врахуванням типу Картки, визначається у Заяві-анкеті (Кредитному договорі). Встановлений розмір Фіксованої процентної ставки за користування Кредитної лінії є незмінним протягом строку дії Кредитної лінії та не може бути збільшено Банком в односторонньому порядку.

Проценти нараховуються щодня до моменту повного фактичного повернення Кредиту та сплачуються щомісячно у день сплати процентів на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами. Нараховані проценти списуються з Карткового рахунку в останній день кожного індивідуального Розрахункового циклу. Нарахування та капіталізація процентів за користування Кредитною лінією здійснюється в останній день кожного індивідуального Розрахункового циклу.

Підписанням Заяви-анкети/Кредитного договору/Договору Клієнт висловлює свою цілковиту згоду з викладеним порядком виконання Боргових зобов`язань за ініціативою Банку, в т.ч. достроковим, та окремими елементами цього порядку.

Початок використання кредитних коштів по кредитній картці ОСОБА_1 бере свій початок із 13 червня 2017 року та спостерігається подальший рух коштів по кредитній картці, підтверджується у розрахунку заборгованості доданому до позову.

Клієнт своїх зобов`язань за Заявою-Договором та Правилами Банку не виконує належним чином.

Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», І відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

У статті 1073 ЦК України, визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до cт. 263 ЦПК України, Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідне до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з довідки про наявність заборгованості від 06.10.2022 року, виданої представником АТ «ОТП Банк» Лісовою В.Ю., станом на 06.10.2022 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП Банк» відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 325/980/019193614/17 від 07.06.2017 року по рахунку № НОМЕР_1 становить 44236,49 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту 23819,79 грн.; заборгованості за відсотками 1646,14 грн.; заборгованості простроченим тілом кредиту 10853,68 грн., заборгованості за простроченими відсотками 7916,88 грн.

Розрахунок заборгованості підтверджує активацію кредитної картки, отримання на картковий рахунок грошових коштів та рух кредитних коштів по ній, фіксуючи користування особи, зняття та погашення сум кредитних коштів.

Розрахунок заборгованості, наданий Суду на дослідження Позивачем, є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником Банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 23819,79 грн., та відсотків за користування кредитом в розмірі 1646,14 грн.

Щодо невизнання відповідачем вимоги банку про нарахування комісії та відсотків за користування кредитом дій дії Карантину в України та під час широкомасштабного вторгнення РФ в Україну, суд зазначає наступне, Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19», та Закон України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", на спірні правовідносини не поширюється, оскільки позовні вимоги АТ «ОТП БАНК не містили вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені за прострочене виконання зобов`язань за вказаним договором, на які поширюється даний Закон. Складовими позовних вимог були заборгованість за кредитом, відсотками, сплата яких була передбачена умовами договору.

Судом встановлено, що у Заяві-Анкеті позичальника від 07 червня 2017 року положення щодо прострочених тіла та відсотків не зазначені.

Банк, обґрунтовуючи право вимоги цій частині, крім розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву позичальника про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК».

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату простроченого тіла кредиту та прострочених відсотків, наданий Банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не доведено, що позичальник брав на себе зобов`язання зі сплати простроченого тіла кредиту та прострочених відсотків.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «ОТП БАНК» є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 325/980/019193614/17 від 07.06.2017 року станом на 06.10.2022 року у розмірі 25465,93 грн., яка складається з: 23819,79 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1646,14 грн. заборгованість за відсотками.

В іншій частині позовні вимоги, є недоведеним фактом досягнення сторонами домовленості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1428,25 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код у , місцезнаходження:01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) суму заборгованості за Заявою-анкетою № 325/980//17 від 07.06.2017 року станом на 06.10.2022 року у розмірі 25465 ( двадцять п`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 93 коп., яка складається з: 23819,79 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1646,14 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код у , місцезнаходження:01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43) судовий збір у розмірі 1428 ( однієї тисячі чотириста двадцять вісім) гривень 25 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат