Провадження №2/367/2933/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Чернової О.В.,

при секретарі - Шлейко В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.10.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк" укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

Відповідно до п.2.1 договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитними коштами.

Згідно умов даного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 28 127 грн. 13 коп. в строк до 17.10.2020 року включно.

Договором передбачена процентна ставка в розмірі 73% річних. У разі користування кредитними коштами понад встановлений договором термін процентна ставка зростає до 80% річних.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 28127,13 грн.

Позичальник в повному обсязі заборгованість не погасив, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 26.11.2021 року у розмірі 61176,43 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 24071,38 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 25104,51 грн.; заборгованість з комісії - 12000,54 грн.

27.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" був укладений Договір факторингу № 155, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", а ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 17.10.2017 року, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Після цього, 30.09.2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-09/19/02 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 17.10.2017 р., який укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . Отже, згідно останнього договору ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» таке право втратила.

Загальний розмір заборгованості станом на 26.11.2021 року, у тому числі, по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом становить 64 599,26 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 24071,38 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 25104,51 грн.; заборгованість з комісії - 12000,54 грн; нараховані 3% річних - 801,28 грн.; втрати від інфляції - 2621,55 грн..

Враховуючи те, що Позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, позивач, набувши права вимоги за вищевказаним кредитним договором, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилась станом на 26.11.2021 року, в сумі 64 599,26 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9000, 00 грн..

Відповідач відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання про розгляд справи, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв не подав.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 17.10.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ "УкрСиббанк" укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

Відповідно до п.2.1 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитними коштами.

Згідно з п.3.1 Договору сума кредиту становить 28 127 грн. 13 коп.

Відповідно до п 3.2 договору надання кредиту здійснюється не пізніше 30 календарних днів з моменту підписання договору, тобто до 17.11.2017 року.

Згідно п. 3.3 Договору кредит надається позичальнику для особистих потреб шляхом перерахування в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

Як вбачається з виписки за кредитним договором №0, банк виконав вимоги договору, що підтверджується зарахуванням 18.10.2017 року на картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 коштів в розмірі 28099,00 грн. та 28,13 грн, що в сумі становить 28127,13 грн.

Пунктом 3.8 Договору встановлена процентна ставка за договором в розмірі 73% річних.

Згідно пункту 3.9 Договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 80% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується повертати кредит, інші платежі, шляхом внесення ануїтентних платежів відповідно до графіку, який викладений в додатку №1 до договору , але кредит має бути повернути не пізніше 17.10.2020 року.

Відповідно до п.3.6, 3.7 Договору розмір ануїтентного платежу становить 1972,00 грн, який повинен сплачуватись щомісячно до 17 числа включно кожного місяця.

Згідно додатку № 1 до Договору № 0 від 17.10.2017 року визначено розмір і порядок сплати та умови нарахування комісії за управління кредитом у розмірі 1,60% від суми кредиту, за надання послуг з управління кредитом при отриманні кредиту 99,00 грн., комісії за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні чергових платежів до 500 грн.. Сума щомісячного платежу становить 1972 грн. 00 коп., починаючи з 17.10.2017 року по 19.10.2020 року. Розмір останнього ануїтентного платежу може відрізнятися від попередніх (а.с.10-11).

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За змістом статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

З огляду на положення частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та додатку 1 до Договору № 0 від 17.10.2017 року № 0 від 17.10.2017 року банк мав право встановлювати комісії за додаткові, супутні послуги кредитодавця, що включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Таким чином, боржник, тобто особа, право вимоги до якої відступається, не входить до складу учасників цього договору. Договір факторингу не впливає безпосередньо на права та обов`язки боржника, оскільки в цьому випадку не встановлюється, не припиняється, не змінюється основне зобов`язання боржника, який має виконати свій обов`язок в обсязі і на умовах, що встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №910/13266/18, від 08.07.2020 у справі №910/13840/18.

Згідно зі ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

27.09.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» був укладений Договір факторингу № 155, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", а ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором №0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 17.10.2017 року, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с.56-60).

Пунктом 4.5. договору факторингу передбачено право фактора без згоди клієнта відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які відповідно до законодавства мають на це право.

Згідно п.4.6. договору факторингу внаслідок укладення цього договору до фактора переходять всі права кредитора за первинними договорами.

30.09.2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-09/19/02 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 17.10.2017 р., який укладено між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 . Отже, згідно договору факторингу №30-09/19/02 ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» таке право втратила. Згідно п.4.6. договору факторингу внаслідок укладення цього договору до фактора переходять всі права кредитора за первинними договорами.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників передано право вимоги за кредитним договором №0 боржника ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за основним боргом 24071,38 грн, заборгованість за відсотками 25104,51 грн, заборгованість за комісіями 12000,54 грн, загальна сума заборгованості 61176,43 грн.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань, у останньго станом на 26.11.2021 року виникла заборгованість у розмірі 64 599,26 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 24 071,38 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення вимоги - 25 104,51 грн., заборгованість з комісії - 12 000, 54 грн., нараховані за ст. 625 ЦК України за період з 19.10.2020 року до 26.11.2021 року 3% річних - 801, 28 грн. та втрати від інфляції - 2 651,55 грн. (а.с.22-29).

Встановивши, що позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 , як до боржника за кредитним договором №0 від 17 жовтня 2017 року, а також те, що останній не спростував факт наявності у нього заборгованості за цим договором, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими у розмірі 64 599,26 грн, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Положеннями частин 1 та 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», договір про надання правової допомоги №05-03/2021 від 05.03.2021 року та платіжне доручення № від 04.10.2021 року на суму 200 000,00 грн., заявку про надання юридичної допомоги №30 від 27.09.2021 року, витяг з акту №3 про надання правових послуг від 30.09.2021 року, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу в даній справі, який складає в сукупності 9 000,00 грн., (а.с.92-101). Як вбачається з витягу з акту про надання правових послуг від 30.09.2021 року, АО «Лігал Ассістанс» надало ТОВ «Вердикт Капітал» наступні послуги: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти; складання позовної заяви про стягнення боргу (а.с.101).

Разом з тим, з урахуванням ст.137 ЦПК України, суд вважає, що заявлені до відшкодування судові витрати на правничу допомогу є завищеними, з урахуванням того, що вказана цивільна справа відноситься до категорії малозначних справ, розгляд якої проводився в спрощеному провадженні, у зв`язку з чим вбачаються правові підстави для часткового задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн..

Судовий збір в розмірі 2 270,00 грн., сплачений позивачем згідно платіжного доручення № від 03.12.2021 року, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-13, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №0 від 17 жовтня 2017 року у розмірі 61 176 грн. 43 коп. (шістдесят одна тисяча сто сімдесят шість) гривень 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. та 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок ) - суму судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", , адреса:04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б.

Віповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.В. Чернова