РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Сідорової А.В.,

справа № 333/4985/21

провадження № 2/333/144/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідач Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

представник відповідача Мамедова Інга Русланівна

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу про відшкодування шкоди заподіяної, смертю потерпілого,-

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди заподіяної, смертю потерпілого.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

09 січня 2021 року, близько 21 год. 15 хв., у м. Запоріжжя, по вул. Шевченка, поблизу буд. 47 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

10 січня 2021 року за фактом вказаного ДТП до ЄРДР було внесено відомості за №0000056 з кваліфікацією за ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

У подальшому, 29 березня 2021 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Позивач є сестрою загиблого ОСОБА_5 їй була спричинена значна шкода у понесених витратах на поховання.

Станом на дату ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

02 липня 2021 року на банківський рахунок представника позивача надійшло страхове відшкодування у розмірі 13146,95 грн., а в частині не виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» не прийняло жодного рішення.

На думку позивача, відповідач безпідставно зменшивши розмір страхового відшкодування на 50%.

З цих підстав, позивач просить суд стягнути з ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на її користь 131146, 95 грн. страхового відшкодування, як недоплачене страхове відшкодування.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 09 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року на підставі заяви ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», ОСОБА_4 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

05 жовтня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи свій відзив представник ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Мамедова І. зазначила, що 09 січня 2021 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 пiд керуванням ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження, несумісні із життям.

29 березня 2021 року Слідчим відділом Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на пiдставi п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з вiдсутнiстю складу кримінального правопорушення.

Вказаною постановою про закриття кримінального провадження було встановлено наступне:

- водій автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не мав технічної можливості уникнути ДТП;

- в водія автомобіля «Honda Civic», peєcтpaцiйний номер НОМЕР_1 , не вiдповiдностей п.п. 12.2., 12.3 ПДР України не вбачається;

- на момент ДТП автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходився у працездатному стані;

- пішохід ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня тяжкості (1,9%%);

- причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди стало порушення пішоходом ОСОБА_6 вимог п. п. 4.14 а), б) Правил дорожнього руху України.

Отже, за результатами проведеного розслідування, слідством встановлено, що дії водія автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 не перебувають у причинному зв`язку з настанням події ДТП, в той час як порушення пішоходом ОСОБА_5 вимог п. п. 4.14 (а, б) Правил дорожнього руху України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5 .

Страховиком було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 180950271, в якому: забезпечений транспортний засіб «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Правовідносини, які склались мiж позивачем та відповідачем регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який підлягає застосуванню до правовідносин, що склались мiж сторонами. Цим Законом встановлений порядок виплати страхового відшкодування.

Страховиком від представника Позивача отримано заяву на виплату страхового відшкодування, повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та iншi документи щодо справи.

Вiдповiдно п. 27.4. ст. 27 Закону, страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу про смерть

Отже, за результатами проведеного Страховиком розслідування, на підставі наданих представником Позивача та отриманих Страховиком документів, з урахуванням положень ст. 27 Закону, Страховиком було визначено загальний розмір заподіяної позивачу шкоди 26 293,90 грн.

В той же час, згідно з вимогами п.36.3 ст.36 Закону, якщо вiдповiдальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентноi виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Враховуючи висновки, які були зазначені у постанові слідчого про закриття кримінального провадження є очевидним, що до настання ДТП призвели дії саме ОСОБА_5 , які виразилися у порушенні ним Правил дорожнього руху України, зокрема, що стало умовою виникнення та причиною настання ДТП. Отже, виходячи з обставин справи відповідальних осіб - двi.

Страховиком на підставі цих встановлених обставин та вимог п.36.3 ст.36 Закону, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачам у розмірі 13 146,95 грн. , виходячи з такого розрахунку: 26 293,90 : 2 = 13 146,95.

У зв`язку з цим представник страхової компанії вважає, що відстуні будь-які підстави для задоволення позову.

20 липня 2022 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя, підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

23 лютого 2023 року до суду надані письмові пояснення ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», які аналогічні за змістом наданих відповідачем заперечень.

Позивач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином не прибула, направила свого представника ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_3 , про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник відповідача про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 про дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_4 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №180950271, забезпечений транспортним засобом «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 09 січня 2021 року, близько 21 год. 15 хв., у м. Запоріжжя, по вул. Шевченка, поблизу буд. 47 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 11 січня 2021 року №237 та свідоцтвом про смерть від 12 січня 2021 року серії НОМЕР_3 , актовий запис №63.

10 січня 2021 року за фактом скоєння ДТП до ЄРДР були внесені відомості за №0000056 з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000056 від 10 січня 2021 року встановлено, що причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди стало порушення пішоходом ОСОБА_5 вимог п.п. «а», «б» п. 4.14 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, та його дії не порушували п.п. 12.2., 12.3 ПДР України, тому в діях останнього відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

З цих підстав, постановою від 29.03.2021 року кримінальне провадження №0000056 від 10.01.2021 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Відповідно до договору замовлення на організацію та проведення поховання ОСОБА_1 проводила поховання померлого ОСОБА_5 витрати пов`язані з похованням становлять 26 057,50 грн.

На підставі п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на користь позивача ОСОБА_1 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13 146,95 грн.

Позиція суду та нормативно правове обґрунтування

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтями 22, 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема: шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи.

Враховуючи висновки, до яких дійшов слідчий у своїй постанові про закриття кримінального провадження (відсутній склад кримінального правопорушення у діях ОСОБА_4 , тобто останній не мав технічної можливості уникнути ДТП, та те, що в його діях будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається), суд доходить висновку про те, що відповідач ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» прийняв правильне рішення щодо не виплати позивачу повної суми страхового відшкодування, адже водій автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 не мав технічної можливості уникнути ДТП, у діях водія цього автомобіля невідповідностей п.п. 12.2,12.3 ПДР України не вбачається, на момент ДТП автомобіль Honda Civic знаходився у задовільному технічному стані, пішохід ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`ягніння, середнього ступеня тяжкості (1,9%%), причиною виникнення ДТП стало порушення пішоходом ОСОБА_5 вимог п.п. 4.14 а, б ПДР України.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 638/6652/16-ц та від 10 квітня 2020 року у справі № 532/1374/18.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати судом покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10 березня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва