Провадження № 2/201/907/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 17.02.2015 року відповідач виявив бажання у приєднанні до договору купівлі продажу позивача з метою продажу належного на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Субару». 17.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу автомобіля за 190 000 грн. без ПДВ. Цього ж дня між сторонами підписано акт приймання передачі автомобіля та на виконання умов договору ОСОБА_1 було перераховано 190 000 грн., що підтверджується меморіальним договором. На початку 2017 року працівниками ТОВ «Автокредит Плюс» було виявлено, що номер кузова самовільно варений, що стало причиною звернення до незалежного експерта. Висновком експертного дослідження встановлено, що номер кузова змінений шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з іншим номером. Посилаючись на норми чинного законодавства, просив суд розірвати договір купівлі продажу, оскільки останній є товаром неналежної якості, стягнути суму у розмірі 190 000 грн., упущену вигоду у розмірі 26 000 грн. через відсутність можливості передачі вказане майно в лізинг, вартість послуг експерта, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Представники сторін в судове засідання подали заяви про розгляд справи без їх участі, прийняти рішення по наявних у справі матеріалах з урахуванням висновків судової експертизи, проведеної по справі.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 17.02.2015 року ТОВ «Автокредит Плюс» та ОСОБА_1 уклали договір купівлі продажу автомобіля, 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору.

Вказаний автомобіль було передано шляхом підписання 17.02.2015 року Акту приймання передачі автомобіля, 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, копія акту наявна в матеріалах справи (т.1 а.с. 8) та надано довідку рахунок серії ВІА № 772836 від 17.02.2015 року.

Відповідно до платіжного доручення № F2HAX000В3 від 17.02.2015 року позивач перерахував ОСОБА_1 оплату вартості автомобіля, 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, у розмірі 190 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення, яка наявна в матеріалах справи.

ТОВ «Автокредит Плюс» зареєстрував право власності на авто 10.03.2015 року, що підтверджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.03.2015 року, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1 а.с. 11).

13 березня 2018 року по справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків задоволено в повному обсязі: договір купівлі продажу автомобіля 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» () та ОСОБА_1 шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору купівлі продажу від 12.02.2015 року і оформленого довідкою рахунком серії ВІА № 772836 від 17.02.2015 року розірвано: скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір синій на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» ().

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» () грошову суму, сплачену за придбання автомобіля 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір синій, у розмірі 190 000 грн. (сто дев`яносто тисяч) гривень; збитки (упущену вигоду) у розмірі 26 600 (двадцять шість тисяч шістсот) гривень, та у рахунок повернення судового збору 3 271 (три тисячі двісті сімдесят одну) гривню 50 копійок, 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень, а всього 4 871 (чотири тисячі вісімсот сімдесят одну) гривню 50 копійок (т.1 а.с.89-93).

Ухвалюючи зазначене заочне рішення, судом було встановлено, що на початку 2017 року працівниками ТОВ «Автокредит Плюс» виявлено, що на транспортному засобі 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, номер кузова НОМЕР_1 , змінено шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з іншим номером. Заводська номерна деталь видалена з подальшою установкою деталі, що містить маркувальний запис JF1GG9LW46G029757 від аналогічного автомобіля, кузов якого мав значні пластичні деформації самої номерної деталі і подальшого її рихтування. Через зміну номерної деталі встановити первинний номер кузова автомобіля не надається можливим. Вказану обставину встановлено висновком експертного дослідження № 3877-17 від 25.09.2017 року, проведеного експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Забугою О.В. за заявою ОСОБА_2 від 07.08.2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1 а.с. 37 - 40).

09 вересня 2019 року, не погодившись із зазначеним заочним рішенням, відповідачка звернулася до суду із заявою про його скасування, посилаючись на висновок спеціаліста Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС у Запорізькій області Богдашкіним О.М. за заявою ОСОБА_1 . Цим висновком встановлено, що кузов згаданого автомобіля дійсно піддавався значним ремонтно-зварювально-відновлювальним роботам, проте ознак відокремлення (переустановлення) номерної деталі чи її фрагмента не виявлено (т.1 а.с.121-124).

За таких обставин, заяву про скасування заочного рішення було задоволено, та ухвалою від 02 жовтня 2019 року, зазначене заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.1 а.с.136).

Під час розгляду справи за клопотанням сторін було призначено судову авто-технічну експертизу, якою встановлено, що на згаданому автомобілі Subaru Impreza ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 не змінювався висновок судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Забуги О.В. №2288/2289-21 від 30.07.2021 року (т.2 а.с.4-8).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 з приводу протиріччя щодо виконаного ним висновку експертного дослідження № 3877-17 від 25.09.2017 року та його ж висновку судового експерта №2288/2289-21 від 30.07.2021 року пояснив, що саме останнє дослідження, проведене ним в рамках судової експертизи за ухвалою суду є вірним, оскільки ґрунтується на більш поглиблених методах дослідження вказаного автомобіля.

З метою усунення вказаних розбіжностей та нівелювання сумнівів щодо фактичного стану ідентифікаційного номера кузова зазначеного автомобіля JF1GG9LW46G029757 в частині його можливого спотворення, по справі призначено повторну судову експертизу в іншому експертному закладі.

Згідно висновку судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Пузіка В.В. СЕ-№19/104-22/33231-КДТЗ від 05.12.2022 року номерна деталь кузова НОМЕР_1 не змінювалася, кріпиться до автомобілю заводським способом, хоча й має сліди ремонтно-зварювальних робіт (т.2 а.с.87-92).

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази та надаючи їм правову оцінку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Разом з цим, частинам 1, 2 ст. 673 ЦК України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями ст. 678 ЦК України зазначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

В даному випадку, зважаючи на результати проведених по справі судових експертиз, суд доходить до висновку, що права позивача не порушувались, автомобіль Subaru Impreza ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 не має недоліків, які б істотно впливали на його якість та унеможливлювали реалізацію прав власника цього майна у повному обсязі, адже номерна деталь кузова НОМЕР_1 не змінювалася, кріпиться до автомобілю заводським способом, хоча й має сліди ремонтно - зварювальних робіт.

Доходячи до такого висновку, суд враховує, експертне дослідження, проведене експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Забугою О.В. за заявою ОСОБА_2 від 07.08.2017 року в позасудовому порядку, за наслідком якого експерт зробив висновок № 3877-17 від 25.09.2017 року про зміну номеру кузова НОМЕР_1 на транспортному засобі 2006 року випуску, марка (модель) Subaru Impreza, шляхом видалення панелі з первинним номером та вварюванням на його місце частини панелі (фрагмента) з іншим номером, - було проведено не в рамках даної цивільної справи, не за правилами ст.143 ЦПК України, та не може вважатись висновком експерта в розумінні ст. ст. 66, 144 ЦПК України, а є лише письмовим доказом (ст. 64 ЦПК України), який підлягає оцінці згідно вимог ст.212 ЦПК України.

Висновки ж судових експертиз, а саме: Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №2288/2289-21 від 30.07.2021 року та Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України СЕ-№19/104-22/33231-КДТЗ від 05.12.2022 року, проведених у даній справі за ухвалою суду, переважають над згаданим експертним дослідженням. І хоча відповідно до вимог ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу, проте відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. В даному ж випадку, жодних доказів на користь відхилення зазначених висновків експертів, суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на те, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати мають бути віднесені на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 993, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280 281 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення збитків відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 діб до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев