Справа № 524/6/23
Провадження № 4-с/524/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Нестеренко С.Г. розглянув матеріали скарги ОСОБА_1 дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вказана скарга ОСОБА_1 дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Дана скарга ОСОБА_1 та додані до неї документи були сформовані та подані в електронному вигляді через систему "Електронний суд" за ЕЦП адвоката Гонтара В.М. із зазщначенням доказів про направлення копії документів лише в адресу ВДВС, хоча у скарзі вказано також заінтересовану особу - стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_2 .

Частиною другою статті 183 ЦПК України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вимоги частини другої статті 183 ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, які виникли у даній скарзі, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана процесуальна норма не стосується та не регулює питання подачі виключно скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Так, вказані процесуальні правовідносини регулюються розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», який встановлює окремий процесуальний режим розгляду відповідних справ, а тому до скарг на дії виконавця, якими ініціюється початок провадження у справі, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави, а не її повернення.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20, від 10 березня 2021 року у справі № 766/17333/20-ц, 15 вересня 2021 року у справі № 761/16863/14-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц, від 27 жовтня 2021 року у справі № 713/1971/20, від 15 вересня 2021 року у справі № 761/16863/14-ц.

При цьому заявник не повідомляє електронну адресу ОСОБА_2 та не надав докази на підтвердження факту направлення копії скарги з додатками цій заінтересованій особі.

На підставі викладеного заявнику ОСОБА_1 необхідно надіслати копії скарги з доданими до неї матеріалами (цінним листом з описом) стягувачу у виконавчому провадженні, а докази надіслання надати суду.

Крім цього суддя звертає увагу заявника, що не конкретизовані вимоги скарги, а також не зазначена адреса реєстрації або місця проживання заявника, оскільки вона необхідна для належного повідомлення про розгляд його скарги.

Суддя також звертає увагу щодо оформлення документів адвокатом Гонтарем В.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини першої статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У відповідності до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 3, 4, 5 Положення про ордер на надання правової допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (з наступними змінами) в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно до п. 12 Положення про ордер на надання правової допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року N 41, ордер містить наступні реквізити: прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат"); підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі "Адвокат"); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням; двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ. Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, адвокатом Гонтарем В.М. підписано власним ЕЦП та подано через систему "Електронний суд" скаргу в інтересах ОСОБА_1 . На підтвердження повноважень надано копію ордеру серії ВІ № 1087615, зі змісту якого вбачається, що адвокат здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Разом з тим, вказаний ордер у порушення до вказаних норм та зокрема п. 12 зазначеного Положення не було згенеровано, оскільки ордер містить записи, які не були зроблені в особистому електронному кабінеті адвоката.

Натомість чітко постає, що записи було зроблено на бланку ордера після його переведення з особистого кабінету в форматі PDF та роздрукування допомогою програми Word і наступного повного рукописного заповнення розрукованого бланку ордера.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку, що наданий ордер не відповідає Положенню про ордер на надання правової допомоги, затвердженому Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року за № 41 (з наступними змінами), а відтак не може вважатися таким, що підтверджує повноваження адвоката Гонтара В.М. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Правова позиція, з аналогічних правовідносин, викладена в ухвалі Верховного Суду

від 25 жовтня 2021 року у справі за № 9901/438/21.

Такі обставини формально є підставами для повернення скарги, однак суддя вважає за необхідне залишити скаргу без руху.

При цьому суддя також враховує, що у справі за №524/7763/19, провадження № 4-с/524/19/22, за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у тому ж самому виконавчому провадженні, яка була розглянута у листопаді 2022 року (головуючий суддя Нестеренко С.Г.), адвокат Гонтар В.М. надав два ордери за різними номерами, які відрізняються і від номерного позначення ордеру адвоката у даній скарзі.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема, права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997№ 475/97-ВР, визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того у ст. 6 Конвенції передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі за № 9901/847/18, провадження № 11-44заі19, звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

На підставі наведеного суддя вважає за необхідне залишити скаргу без руху з наданням заявнику ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_3 строку для усунення вказаних недоліків шляхом надання скарги оформленої у письмовій формі з з додатками документів в 4-х примірниках для вручення всім заінтересованим особам, зокрема сторонам виконавчого провадження, державному виконавцю та ВДВС, надання доказів про відправлення скарги сформованої в системі електронний суд цим всім особам, оформлення шляхом генерування ордеру адвоката та його подання відповідно до чинного законодавства України.

Керуючись ст. 175, 177, 258, 260, 335, 352-354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків не більше 3-х днів з дня одержання копії ухвали, попередивши, що у супротивному випадку заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: