Провадження № 2/344/427/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні бабою прав щодо виховання малолітньої онуки

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні бабою прав щодо виховання малолітньої онуки, мотивуючи тим, що 28.10.2017 року її син ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_2 . В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з відповідачкою. Відповідачка після розлучення та певних суперечок із її сином, почала чинити їй перешкоди в спілкуванні з онукою, а саме не дозволяє бачитись з онукою більше, як пів години і в присутності самої Відповідачки біля їхнього під`їзду, в якому вони з дитиною проживають.Досить часто Відповідачка на прохання дозволити побачитись із дитиною досить грубо відповідає або мовчить, починає принижувати її, погрожувати та лаятись. Просить зобов`язати відповідачку не чинити їй перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_5 та встановити їй для спілкування з неповнолітньою онукою один день в тиждень ( неділю) з10:00 години до 19:00 години.

21.02.2022 року відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає в частині усунення перешкод у здійсненні бабою та дітом прав щодо виховання малолітньої онуки, однак не заперечує проти встановлення графіку побачення позивачки з її неповнолітньою дочкою ОСОБА_5 . Вона не порушувала прав позивача, а позивач не надав до суду жодного доказу порушення свого права. Щоразу на прохання позивача, вона надавала їй зустріч з внучкою. У зв`язку з тим, що донька ще є дуже маленькою, вона наполягає на своїй присутності під час зустрічей бабусі з внучкою. Не заперечує проти графіку побачення своєї доньки з позивачкою за таким графіком: кожна друга або четверта неділя місяця з 12.00 год. до 15.00 год. в присутності матері за місцем узгодженим сторонами (а.с. 36-37).

23.02.2022 року позивачка подала відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримала, просила задоволити (а.с.42-43).

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 94-95, т.2)

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у віздиві на позов позовні вимоги визнала частково.

Представник органу опіки та піклування подала заяву про розгляд справи без її участі.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_1 є бабусею по батьковій лінії.

Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Вимогами ст. 18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Згідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. За положеннями ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

За результатами розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка чинить їй перешкоди у спілкуванні з онукою, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Крім того, слід зазначити, що наявність неприязних, складних відносин між сторонами не є доказами того, що остання створює будь-які перешкоди позивачу у питаннях, пов`язаних із вихованням дитини.

Статтею 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку від 30.06.2022 року щодо визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, вважає за доцільне встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожну другу та четверту неділю місяця з 14.00 год. до 16.00 год., кожну першу та третю п`ятницю місяця з 16.00 год. до 19.00 год. без присутності матері ОСОБА_2 та третіх осіб, із врахуванням стану здоров`я та інтересів дитини (а.с.83-85).

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування з урахуванням положень ч. 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Встановлюючи порядок спілкування баби з онуками, враховуючи докази які містяться в матеріалах справи, суд відступає від порядку, запропонованого виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та встановлення часу та способу участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме шляхом призначення побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 12.00 год до 15.00 год. та кожної першої та третьої п`ятниці місяця з 16.00 год. до 19.00 год. за місцем узгодженим сторонами, із врахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, за попередньою домовленістю з їх матір`ю ОСОБА_2 , виключно у присутності матері.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 1,7, 19, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 268,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні бабою прав щодо виховання малолітньої онуки задоволити частково.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом призначення побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 12.00 год до 15.00 год., та кожної першої та третьої п`ятниці місяця з 16.00 год. до 19.00 год. із врахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини, за попередньою домовленістю з їх матір`ю ОСОБА_2 , за місцем узгодженим сторонами, у присутності матері.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 30.01.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.