Справа №346/1440/22
Провадження №4-с/346/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

за участю секретарів: Дутчак Х.В.

Вербіщук О.В.

представника стягувача (позивача): адвоката Дем`янів І.М.

представника боржника (відповідача): адвоката Переверзєва О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия скаргу представника стягувача ОСОБА_1 на дії державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з виконання виконавчого листа №346/1440/22 (виконавче провадження №69387261), -

в с т а н о в и в:

Представник стягувача звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії суб`єкта оскарження щодо зменшення розміру нарахування аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 не в розмірі частини від всіх видів доходів, а в розмірі частини від середньомісячної заробітної плати боржника. Просить зобов`язати державного виконавця стягувати з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі частки від всіх видів доходів.

На обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.06.2022 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі частини від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою державного виконавця від 12.07.2022 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №346/1440/22 від 04.07.2022 з виконання вищезазначеного рішення суду. Боржник повідомив державного виконавця про свої доходи, після чого аліменти стягувались у розмірі частини від всіх видів доходів, проте з листопада 2022 року аліменти почали стягуватись в значно меншому розмірі. На його запит державний виконавець повідомив, що аліменти стягуються з боржника виходячи із середньомісячної зарплати боржника.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2023 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 , витребувано у Відділу державної виконавчої служби матеріали виконавчого провадження №69387261 з виконання виконавчого листа №346/1440/22, виданого 04.07.2022.

Державною виконавчою службою у м. Івано-Франківськ Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (далі по тексту ВДВС) було надано відзив на скаргу, в якій вони просять у задоволенні скарги відмовити. На обґрунтування своєї позиції зазначили, що 27.09.2022 до ВДВС поступила заява представника боржника, в якій зазначено, що боржник являється фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування. Посилаючись на Інструкцію з організації примусового виконання рішень та ст. 195 СК України, вважають, що аліменти мають стягуватись виходячи із середньомісячної заробітної плати.

Представником боржника (відповідача) адвокатом Переверзєвим О.О. подано письмові пояснення щодо скарги, в яких просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування, про що свідчить витяг про реєстрацію та витяг про обрання спрощеної системи оподаткування. З урахуванням вказаного, ними було надіслано до ВДВС 16.09.2022 і повідомлено про те, що джерелом доходів є здійснення підприємницької діяльності, а відповідно заборгованість зі сплати аліментів має нараховуватись згідно правил, передбачених ч. 2 ст. 195 СК України.

Представник стягувача адвокат Дем?янів І.М. під час судового розгляду подану скаргу підтримав повністю, просив суд її задовольнити. Зауважив, що боржник самостійно надав відомості про розмір своїх доходів і до листопада 2022 року стягнення відбувалось з урахуванням наданих відомостей. ВДВС мали б самостійно витребувати відомості щодо статусу боржника, але ними того зроблено не було. Також просив врахувати, що за рішенням суду передбачено стягнення аліментів в частині від усіх видів доходів, проте рішення виконується в розріз з прямою вказівкою.

Представник боржника адвокат Переверзєв О.О., підтримавши свої письмові пояснення, додатково пояснив, що стягнення аліментів з фізичних осіб-підприємців відбувається з урахуванням середньомісячної заробітної плати по регіону. Дохід заявлений фізичною особою-підприємцем у відповідній Декларації жодним чином не свідчить, що ця сума є «чистим» прибутком, оскільки підприємець не показує скільки він витрачає грошових коштів для забезпечення своєї підприємницької діяльності. Дійсно до листопада 2022 року стягнення відбувалось з огляду на подані ними суми, проте ними ж в подальшому було самостійно надано до ВДВС відомості щодо статусу ОСОБА_2 як приватного підприємця, а тому державний виконавець обґрунтовано здійснив перерахунок заборгованості.

ВДВС про день, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань у зв`язку з судовим розглядом не подавали.

Оскільки за правилами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд постановив проводити судовий розгляд за відсутності суб?єкта оскарження.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.

З листа-відповіді ВДВС від 16.02.2023 №/В-17/24944 вбачається, що у зв`язку з отриманням 27.09.2022 відомостей про те, що боржник являється фізичною особою підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування, з урахуванням положень ст. 195 СК України, стягнення аліментів відбувається виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати боржника.

Представником боржника було надано копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якої вбачається, що ОСОБА_2 являється фізичною особою-підприємцем з 18.11.2014 та є платником єдиного податку (витяг з реєстру платників єдиного податку від 25.11.2014). Згідно відповіді Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.09.2022 ОСОБА_2 станом на 09.09.2022 перебуває на податковому обліку як фізична особа-підприємець. У період з 01.01.2015 по 31.12.2015 здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування третьої групи 4%, з 18.11.2014 по 31.12.2014 і з 01.01.2016 по даний час проводить діяльність по третій групі 5%.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження №69387261 з виконання виконавчого листа №346/1440/22 вбачається, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2022 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №346/1440/22, виданого 04.07.2022, про стягнення з ОСОБА_2 щомісячно на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Розрахунок зі сплати аліментів ОСОБА_2 здійснювався з огляду на середньомісячну заробітну плату працівника цієї місцевості, про що і було повідомлено представника стягувача, до того часу, поки ОСОБА_2 не було повідомлено про розмір своїх доходів, що і призвело до нового перерахунку заборгованості по аліментах.

Оцінюючи викладене, суд враховує таке.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII).

Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до положень п. 4 розділу XVI Особливості виконання рішень про стягнення аліментів наказу від 02.04.2012 №512/5 « Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно з п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку для фізичної особи підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п. 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Оцінюючи позицію сторін, з урахуванням обсягу досліджених доказів, суд приходить до висновку, що скарга представника стягувача є безпідставною і такою, що задоволенню не підлягає.

Так вищевикладені норми законодавства свідчать про те, що стягнення аліментів з фізичної особи-підприємця має відбуватись з огляду на середню заробітну плату регіону проживання платника аліментів. Досліджені судом докази свідчать про те, що ОСОБА_2 являється фізичною особою-підприємцем (доказів на спростування наведеного суду надано не було) і є платником єдиного податку, отже державним виконавцем правомірно визначається розмір заборгованості зі сплати аліментів на підставі вимог ч. 2 ст. 195 СК України, які кореспондуються з нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Не заслуговує на увагу позиція представника стягувача щодо незаконності дій ВДВС з листопада 2022 року, оскільки останніми після отримання відомостей щодо статусу ОСОБА_2 як підприємця було здійснено відповідні перерахування. Та ж обставина, що первинні відрахування здійснювались в інших розмірах була обумовлена поданими саме боржником відомостями щодо розміру доходів, що ним же і було уточнено в подальшому. Слід також зауважити, що до отримання відомостей від ОСОБА_2 у липні 2022 року про розмір доходів, відповідні розрахунки з квітня 2022 року до липня 2022 року також здійснювались з огляду на середній розмір заробітної плати по регіону і під сумнів стягувачем не стравились.

Формулювання рішення суду про стягнення аліментів в частині визначення розміру аліментів як частки від всіх видів доходів не є беззаперечною умовою для здійснення відповідних нарахувань з точки зору позиції стягувача, оскільки виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження, а примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»), тому державний виконавець щодо порядку та правил здійснення відповідних розрахунків керується нормами саме Закону України «Про виконавче провадження», яким безпосередньо і врегульована його процесуальна діяльність. Крім того відповідні дії державного виконавця кореспондуються з нормами податкового законодавства, які у свою чергу не надають можливості нараховувати заборгованість зі сплати аліментів щомісячно, враховуючи визначення поняття доходу фізичної особи-підприємця.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 273, 353, 354, 447-450 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги представника стягувача ОСОБА_1 на дії державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Івано-Франківськ Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції з виконання виконавчого листа №346/1440/22 (виконавче провадження №69387261) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 15 (п?ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п?ятнадцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 24 березня 2023 року

Суддя: Л.В. Валігурська