ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1021/23 Справа № 204/177/22 Головуючий у першій інстанції: Мащук В. Ю. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє також в інтересах ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , орган опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03.10.2006 року АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 уклали кредитний договір №1721. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 30000,00 дол. США. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 29.04.2015 року заборгованість становить 56083,05 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 29.04.2015 року складає 1248543,69 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором від 03.10.2006 року, між кредитором та ОСОБА_6 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір №837, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року по справі №204/5034/15-ц було звернуто стягнення за іпотечним договором №837 на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 . Згідно довідки від 24.05.2019 року за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про усунення порушень, які відповідачами не виконано. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив примусово виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з квартири АДРЕСА_3 (а.с. 65-68).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від АТ «Сенс Банк» надійшло клопотання №8214707 від 17.02.2023 року про розгляд справи за відсутності представника банку.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 03 жовтня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 (позичальник) укладено договір кредиту №1721, відповідно до якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США, зі сплатою 13 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості 02 жовтня 2016 року; кредит надається позичальнику на споживчі цілі з встановленням іпотеки (а.с. 6-8).

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір 03.10.2006 року №837, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю. за реєстровим №5887, відповідно до умов якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 9-12).

Відповідно до пункту 1.2.1 іпотечного договору від 03.10.2006 року №837, предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради м. Дніпропетровська на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 04.02.2002 року №2409.

За змістом пункту 1.6.8. іпотечного договору від 03.10.2006 року №837, у разі невиконання позичальником 1 та/або позичальником 2 зобов`язань за основним зобов`язанням 1 та/або основним зобов`язанням 2, Іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до п. 2.4.3 іпотечного договору, іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником 1 та/або позичальником 2 зобов`язань за основним зобов`язанням 1 та/або основним зобов`язанням 2 задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2015 року у справі №204/5034/15-ц позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за Договором невідновлювальної кредитної лінії №1720 від 03 жовтня 2006 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , яка станом на 06.05.2015 року становить 132407,26 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 06.05.2015 року складає 2798170,42 грн., з яких: заборгованість за кредитом 54865,00 доларів США, з яких прострочена заборгованість по тілу складає 44331,00 долар США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.05.2015 року складає 1159465,28 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 50937,86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.04.2015 р. Складає 1076472,87 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 13471,69 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.04.2015 р. Складає 284697,97 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 13132,71 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.04.2015 р. Складає 277534,32 грн. та в рахунок погашення заборгованості за Договором кредиту №1721 від 03 жовтня 2006 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 , яка станом на 29.04.2015 року становить 56083,05 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 29.04.2015 року складає 1248543,69 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24000,11 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.04.2015 року складає 534300,19 грн., з яких прострочена заборгованість по тілу складає 19500,11 доларів США; заборгованість за простроченими відсотками - 20419,70 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.04.2015 р. Складає 454591,58 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 5725,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.04.2015 р. Складає 127457,68 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам - 5938,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.04.2015 складає 132194,25 грн., звернуто стягнення за іпотечним договором №837, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №5887 на предмет іпотеки нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12.11.2002 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 04.11.2012 року №2409, право власності по якому зареєстроване КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про що 12.11.2002 року зроблено запис в реєстрову книгу №580п за реєстровим номером 2937-316, шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною продажу предмету іпотеки не нижче 722150,00 грн. (а.с. 18-20).

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк» (яке в свою чергу перейменовано на АТ «Сенс Банк»). Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Сенс Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року (а.с. 34-38, 29-33).

Відповідно до довідки Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 24.05.2019 року за №14/5-5332, за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 21).

12.11.2021 року АТ «Альфа-Банк» звернулося з вимогою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з вимогою про добровільне виселення з квартири, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 на яку банк звернув стягнення відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» (а.с. 22, 23, 24-25).

Також встановлено, що на підставі рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 лютого 2019 року індексний номер 4573669, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №30458216 від 21.02.2019 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк».

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі №204/2275/19 позовні вимоги ОСОБА_6 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання незаконним і скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування реєстраційного запису та поновлення відомостей у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно задоволено частково. Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №30458216 від 21 лютого 2019 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»), внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Оленою Володимирівною, на підставі іпотечного договору №837, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 , посвідченого 03.10.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко Оленою Юріївною за реєстровим номером 5887. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 про визнання незаконним і скасування рішення про реєстрацію права власності, поновлення відомостей у державних реєстрах відмовлено.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року не оскаржена, набрала законної сили 09 лютого 2021 року.

Відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про перейменування банку на АТ «Сенс Банк», про що 30.11.2022 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис, що підтверджується випискою з вказаного реєстру та копією статуту АТ «Сенс Банк» від 12.09.2022 року.

Частиною першою статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України).

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належала іпотекодавцю з 2002 року задовго до укладення іпотечного договору, тобто, зазначена квартира не є такою, що придбана ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за кредитні кошти.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Однак, як встановлено судом, постановою Дніпровського апеляційного суду 09 лютого 2021 року скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №30458216 від 21 лютого 2019 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»).

Таким чином, на час розгляду судом даної справи скасована державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»).

Більше того, згідно зі ст. 109 Житлового кодексу УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців при зверненні стягнення на жиле приміщення застосовуються як положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку», так і норма ст. 109 ЖК УРСР.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12729/15-ц.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги зміст позовних вимог банку про виселення відповідачів без надання їм іншого житла; встановивши, що предмет іпотеки придбаний не за рахунок кредитних коштів, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з квартири АДРЕСА_2 , без надання їм іншого житлового приміщення.

Враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду 09 лютого 2021 року скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №30458216 від 21 лютого 2019 року про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк»), - позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів, як іпотекодержателя (на час звернення до суду з позовом у 2022 році), у звязку із проживанням відповідачів у вказаному вище житловому приміщенні.

Посилання апелянта на те, що суд не встановив факту наявності чи відсутності іншого житлового майна у відповідачів не спростовують викладених вище висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У своїх клопотаннях до суду від 03.08.2022 року та від 31.08.2022 року АТ «Альфа-Банк» просив розглянути справу за відсутності представника позивача (а.с. 161, 168), клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

Позивач ні у місцевому суді, ні в суді апеляційної інстанції не заявляв клопотання про витребування доказів щодо наявності у відповідачів у власності іншого житла. При цьому, АТ «Сенс-Банк» подало клопотання від 17.02.2023 року про розгляд справи за відсутності представника апелянта.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга банку задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова