Справа № 617/45/22
Номер провадження 2/948/347/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У січні 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй стало відомо про наявність виконавчого провадження №67334114 відкритого 02.11.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. за заявою відповідача про примусове виконання виконавчого напису №57521 від 24.05.2021 р. про стягнення з неї на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» заборгованості у розмірі 14 465,74 грн.

Позивачка не укладала жодних кредитних договорів з ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та коштів не отримувала від останнього, натомість вона неодноразово отримувала кошти від іншого товариства, зокрема ТОВ «Авентус Україна», які йому повертала.

Звертає увагу на те, що у виконавчому написі зазначено, що правонаступником ТОВ

«Манівео Швидка фінансова допомога», за кредитним договором №926127750 від 25.06.2019 р. є ТОВ «Таліон плюс», а у свою чергу правонаступником останнього є відповідач по справі, які не надали позивачці жодних доказів їхнього переходу від одного до іншого.

Також зазначає, що правочини, зокрема договори факторингу були укладені раніше аніж сам кредитний договір про який йдеться у виконавчому написі, що свідчить про те, що відомості про переуступку грошових зобов`язань вказаних у виконавчому написі є недостовірними та не підтверджують право вимоги відповідача.

Крім цього, позивачка звернула увагу на те, що за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р., яка набрала законної сили, пункт 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, втратив чинність, в результаті чого виконавчий напис нотаріуса здійснюється для стягнення заборгованості лише у випадках, коли договори є нотаріально посвідчені, тоді як спірний виконавчий напис вчинений на підставі пункту 2, який не був чинний на момент його вчинення.

Позивачка заперечує підписання кредитного договору і те, що він був нотаріально посвідчений, у зв`язку з чим вона вважає, що приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис на підставі документів, які не дають йому цього права. Також вказує на те, що вказана заборгованість не є безспірною, що свідчить про те, що виконавчий напис був вчинений з порушенням законодавства.

У зв`язку з наведеним просить визнати виконавчий напис нотаріуса від 24.05.2021р. за № 57521 таким, що не підлягає виконанню.

Відзив на позов

Відповідач, в установлений судом строк, направив відзив на позов в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що 25.06.2019 р. між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та позивачем було укладено кредитний договір №926127750, а в подальшому ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги за цим договором ТОВ «Таліон плюс», а 03.01.2019 р. між «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» в тому числі і за цим кредитним договором було укладено договір відступлення прав вимоги, а потім 24.05.2021 р. приватним нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис.

Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявність чи відсутність) спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги законодавства відповідач вважає, що обов`язком нотаріуса є перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити у здійсненні виконавчого напису. Разом з цим, законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

З вказаних обставин відповідач вважає, що ним виконані вимоги, передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та надано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису, зокрема: оригінал кредитного договору та рахунок заборгованості за цим кредитним договором, а тому виконавчий напис не є таким, що не підлягає виконанню, а вказана у ньому заборгованість можна вважати безспірною.

Твердження позивача про те, що приватним нотаріусом пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису вважає помилковим зважаючи на те, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить 3 роки. Так, строк для звернення до нотаріуса для чинення виконавчого напису перебуває у межах з 03.01.2019 р. по 03.01.2022 р., тобто право вимоги у відповідача виникло 03.01.2019 р. і до моменту звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 24.05.2021 р. минуло менше 3 років (а.с.57,58).

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

За ухвалою судді Вовчанського районного суду Харківської області від 12.01.2022р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та за ухвалами цієї ж дати витребувано у приватного нотаріуса докази та забезпечено позов (а.с.42-44).

Позиції учасників судового провадження

Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач направила заяву про розгляд справи за без її участі (а.с.66-67). Відповідач та треті особи повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили (а.с. 142,143,144,145,146,149).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий напис № 57521 про стягнення з ОСОБА_2 невиплачені грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому ТОВ «Таліон плюс», відступлено право вимоги на підставі договору Факторингу №20190103 від 03.01.2019 р., якому ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. відступлено право вимоги за кредитним договором №926127750 від 25.06.2019 р., укладеного між останнім та ОСОБА_3 , зокрема заборгованість за період з 28.05.2020 р. по 30.04.2021 р. включно у розмірі 14 465,74 грн, з яких: 5 903,79 грн заборгованість по основному боргу; 8 511,95 заборгованість по відсоткам та 50,00 грн плата за вчинення виконавчого напису (а.с.19).

За інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 27.12.2021 р., а також постанов приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. від 02.11.2021 р. вбачається, що 02.11.2021 р. було відкрито виконавче провадження №67334114 на підставі виконавчого напису №57521 від 24.05.2021 р. про стягнення коштів з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 14 465,74 грн, а також цієї ж дати були винесені постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 469,00 грн та стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 1 446,57 грн (а.с.20-26).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 11.07.2020 р. позивачка ОСОБА_1 до укладення шлюбу мала прізвище ОСОБА_4 (а.с.16).

Мотиви суду

Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого2012 року № 296/5(далі Порядок).

Відповідно до ч.1 ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 88 цього Закону передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 2 даної Постанови передбачено, що за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як видно зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріус при його вчиненні посилався на ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172.

Але, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 були визнанi незаконними i нечинними, зокрема, положення пункту 2 Переліку.

За таких обставин, залишається чинною лише норма визначена п.1 Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999р. за якою передбачено сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, у ньому відсутнє посилання на те, що укладений між банком та позивачем кредитний договір був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиці ВП ВС висловленій у справі № 910/10374/17 від 21.09.2021р.

Крім цього, позивач зазначає, що заборгованість вказана у виконавчому написі не є безспірною, оскільки між нею та ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» не укладалось жодних договорів; позивачка від вищевказаного товариства не отримувала кошти; їй не були надані докази переходу до відповідача права вимоги за будь-якими грошовими зобов`язаннями, а тому відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України має право не виконувати обов`язків перед новим кредитором; кредитний договір на який є посилання у виконавчому написі вона не підписувала у будь-який спосіб; кредитний договорі не посвідчувався нотаріально та не міг посвідчуватися нотаріально у законний спосіб за її відсутності. У зв`язку з цим вона не визнає визначені в оспорюваному виконавчому написі нотаріуса суми в якості своєї заборгованості.

Так, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС у постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч.2 ст. 517 цього Кодексу боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, суд визнає обґрунтованими доводи позивача про те, що вона має право не виконувати зобов`язання перед відповідачем з огляду на ненадання доказів відступлення прав вимоги, доказів іншого відповідач не надав, а враховуючи зміст виконавчого напису, суд зазначає, що не може бути відступлене право вимоги раніше, ніж укладений сам договір право за яким відступається.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з огляду на те, що нотаріус був позбавлений права вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені після прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом від 22 лютого 2017 року, виконавчий напис не є безспірним, а відтак суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 57521 від 24.05.2021р.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, а тому судовий збір у розмірі 908,00 грн потрібно стягнути з відповідача на користь держави, а судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн сплачений позивачем потрібно стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.39).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога», приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 24.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 57521, про стягнення з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованості в загальному розмірі 14 465,74 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри,30, .

Третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога», місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька,15-Б, 1 поверх, .

Третя особа-2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мала Житомирська,6/5, інші відомості невідомі.

Третя особа-3: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, місцезнаходження: м. Харків, майдан Захисників України,7/8, 1 поверх, інші відомості невідомі.

Суддя С.В. Кравець