Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/1190/22
Провадження №2/936/17/2023
09.01.2023 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., за участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
21.11.2022 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.
Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаємопорозуміння. Шлюбні стосунки фактично припинились, оскільки із 2021 року позивачка з відповідачем не проживає, не веде спільного господарства. У зв`язку з чим шлюб існує лише формально, тому позивач просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні відповідача.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 16.01.2020 року, зареєстрований виконкомом Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).
В даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, оскільки спільнім подружнім життям вони не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін.
Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від позивачки не надійшло.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання шлюбу є обгрунтованим та підлягає до задоволення.
Вирішуючи позов в частині залишення неповнолітньої дитини на вихованні та проживанні з відповідачем, суд констатує наступне.
Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Як вбачається з позовної заяви та заяв сторін про розгляд справи без їх участі, вони досягли згоди щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 , відтак спору між ними в цій частині немає.
Зважаючи на відсутність спору щодо залишення дитини на вихованні батька та проживанні з ним, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 992, 40 гривень.
Керуючись ст. ст. 24, 110, 112-114, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 141, 206, 263-265, 268, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задоволити частково.
Шлюб, зареєстрований 16.01.2020 у виконкомі Гукливської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №1 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ), між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище " ОСОБА_4 ".
У задоволенні решти позовних вимог- відмовити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992, 40 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Воловецький районний суд Закарпатської області або безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: Софілканич О.А.