Справа № 216/2361/21
Провадження 2/216/1153/23
УХВАЛА

іменем України

про повернення позовної заяви

21 лютого 2023 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., розглянувши матеріли позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про захист прав малолітньої особи,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецова Р.О. надійшов цивільний позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про захист прав малолітньої особи.

Ухвалою суду від 06.10.2021 позовну заяву було залишено без руху, оскільки заява не відповідала вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, та зазначено позивачу про необхідність усунути недоліки у строк десять днів з дня отримання ухвали.

Згідно з ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно з абзацом 1 частини 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Враховуючи, що в позовній заяві відомості про наявність офіційних електронних адрес позивача та її представника відсутні, судом повідомлялось позивачу та її представнику про вчинення процесуальної дії, шляхом надсилання копії вищевказаної ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме за адресою, вказаною в позові: АДРЕСА_1 , що підтверджується супровідним листом за вих. №561 від 13.01.2023 (а.с. 214), який повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 215).

З метою належного повідомлення позивача та її представника про вчинення судом процесуальної дії, а саме: залишення позовної заяви без руху, та на виконання вимог постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2022, Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повторно направлено ухвалу суду від 06.10.2021, що підтверджується супровідним листом за вих. №817 від 08.02.2023 (а.с. 219).

Як вбачається з рекомендованого поштового відправлення №800, судові документи, а саме: копія ухвали суду від 06.10.2021, було повернуто адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 17.02.2023.

Частиною 4 статті 130 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Кабінет Міністрів України постановою від 27.12.2019 №1149 вніс зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку. Зокрема, Правила доповнено пунктами 99? і 99?.

Так, п. 99? передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставлянням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) прийшла до висновку, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним».

Окрім цього, у постановах від 14.08.2020 та від 13.01.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Разом з цим, судом враховуються підстави для постановлення ухвали без руху, а саме: її не відповідність вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

У даному випадку, залишаючи позовну заяву без руху, суд, на виконання вимог ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосував Конвенцію та практику Суду як джерело права (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992), а також виконав обов`язок привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду.

Зокрема, в ухвалі суді від 06.10.2021, судом врахована правова позиція, викладена у постанові Верховного суду від 13 червня 2018 року у справі № 367/5983/16-ц та застосована до даних правовідносин з таких підстав.

Представництво інтересів іншої особи у суді не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах малолітньої (неповнолітньої) дитини, від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, підстави для яких для звільнення від сплати судового збору встановлені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю).

Таким чином, посилання позивача на пункт 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», є необґрунтованим, оскільки передбачені цим пунктом випадки звернення щодо захисту прав та інтересів інших осіб «слід розуміти як звернення в інтересах громадян, віднесених до першої та другої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; інвалідів Великої Вітчизняної війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняних до них у встановленому порядку особи; інвалідів І та II груп тощо».

Звернення батьків в інтересах неповнолітньої дитини до суду не є визначеним законодавством випадком для звільнення від сплати судового збору, оскільки неповнолітні особи не звільнені від сплати судового збору відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства, а право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992.

Таким чином, у даному випадку, сплата судового збору є обов`язковою, тому наслідком недотримання цієї умови стало постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки безпосередньо перешкоджає подальшому провадженню у справі, та сама по собі виключає формалізований підхід до виконання вимог Закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України позивач, як учасник справи у справах позовного провадження, зобов`язаний виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що суд намагався у передбачений законом спосіб повідомити позивача та її представника про вчинення процесуальних дій, а саме: постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху від 06.10.2021, шляхом неодноразового надсилання копії вищевказаної ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що повернулася у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, а також розміщення відомостей про стан розгляду справи на сайті «Судова Влада України», а тому, слід вважати, що адресат був належним чином повідомлений про прийняття судового рішення у справі, разом з цим, у зазначений судом десятиденний строк, недоліки, зазначені в ухвалі, не усунув.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі було встановлено не відповідність позовної заяви вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, про які позивачу було зазначено в ухвалі суду від 06.10.2021 та які позивачем виконано не було, суд вважає, що позовну заяву необхідно повернути позивачу.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, про захист прав малолітньої особи - вважати не поданою та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із повною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду або через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ