Справа № 302/701/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

15 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Кондора Р. Ю.,

з участю секретарки судового засідання Гусоньки З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Місник Н.В., Сектор охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації, Комунальне некомерційне підприємство «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня» Міжгірської районної ради Закарпатської області про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 в цій справі, якою скасовано ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року та відмовлено у задоволенні її заяви про заміну боржника по справі № 302/601/16 у виконавчому провадженні № 61372913 про поновлення її на посаді медичної сестри (палатної) відділення інтенсивної терапії та анестезіології Міжгірської районної лікарні Сектор охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації на Комунальне некомерційне підприємство «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня» Міжгірської районної ради Закарпатської області.

У заяві зазначала, що скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні її заяви, суд апеляційної інстанції посилався на обставину дійсності рішень Міжгірської районної ради Закарпатської області №349 від 05.09.2019 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської районної ради Закарпатської області» та №350 від 05.09.2019 «Про ліквідацію комунальної установи «Міжгірська районна лікарня», і обставину ліквідації Комунальної установи «Міжгірська районна лікарня» на підставі вказаного рішення №350 від 05.09.2019.

Однак 21.09.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень їй стало відомо, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №260/583/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021, визнано незаконним та скасовано рішення Міжгірської районної ради Закарпатської області від 05 вересня 2019 року за №350 «Про ліквідацію комунальної установи «Міжгірська районна лікарня», а також визнано незаконним та скасовано рішення Міжгірської районної ради Закарпатської області від 05 вересня 2019 року за №349 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської районної ради Закарпатської області».

Зазначала, що із цих судових рішень, які набрали законної сили 15.09.2021, вона 21.09.2021 дізналася про обставини незаконності та скасування рішень Міжгірської районної ради Закарпатської області за №349 та №350 від 05.09.2019, які вважає нововиявленими та істотними для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі їй на час розгляду судом питання про заміну сторони виконавчого провадження. Вважає, що цією обставиною підтверджується, що відбулася не ліквідація, а реорганізація КУ «Міжгірська РЛ» в КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» з переходом повноважень (компетенції) роботодавця щодо працівників КУ «Міжгірська РЛ» від Сектору охорони здоров`я Міжгірської РДА до КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ» відповідно до їх статутів.

За наведених обставин просила скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 та ухвалити нову постанову, якою ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.05.2020 залишити без змін.

Заявниця ОСОБА_1 та інші учасники справи у судове засідання в котре не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, а тому їх неявка, відповідно до ст.429 ЦПК України та на думку колегії суддів, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів уважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня» Міжгірської районної ради Закарпатської області задоволено.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника по справі № 302/601/16 у виконавчому провадженні № 61372913 про її поновлення на посаді медичної сестри (палатної) відділення інтенсивної терапії та анестезіології Міжгірської районної лікарні - Сектор охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації на Комунальне некомерційне підприємство «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня» Міжгірської районної ради Закарпатської області відмовлено.

Цю постанову Закарпатського апеляційного суду Зимомря Л.М. просить переглянути за нововиявленими обставинами, якими вважає визнання незаконним та скасування рішення Міжгірської районної ради Закарпатської області від 05 вересня 2019 року за №350 «Про ліквідацію комунальної установи «Міжгірська районна лікарня» та рішення Міжгірської районної ради Закарпатської області від 05 вересня 2019 року за №349 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської районної ради Закарпатської області», якими Закарпатський апеляційний суд обґрунтовував своє рішення від 21.10.2020, та ці обставини були встановлені рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі №260/583/20.

Відповідно до частини першої та пункту першого частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише у межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення. Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38).

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine»), заява № 4994/04, § 42-43).

Апеляційний суд уважає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №260/583/20, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021, яким визнано незаконним та скасовано рішення Міжгірської районної ради Закарпатської області від 05 вересня 2019 року за №350 «Про ліквідацію комунальної установи «Міжгірська районна лікарня», а також визнано незаконним та скасовано рішення Міжгірської районної ради Закарпатської області від 05 вересня 2019 року за №349 «Про створення Комунального некомерційного підприємства «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської районної ради Закарпатської області» - не є доказом нововиявлених обставин для перегляду постанови Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 за нововиявленими обставинами, а є новим доказом, який виник після ухвалення апеляційним судом зазначеного рішення. Крім цього, такий не може братися колегією суддів до уваги, оскільки як видно з відомостей із ЄДРСР постановою Верховного Суду від 29 вересня 2022 року зазначене рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року скасовані, провадження у справі №260/583/20 закрито та роз`яснено позивачу його право на звернення з позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Водночас, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження (№61372913) з примусового виконання виконавчого листа №302/701/16, виданого Міжгірським районним судом Закарпатської області 20.02.2020 про поновлення ОСОБА_1 на посаді медичної сестри (палатної) відділення інтенсивної терапії та анестезіології Міжгірської районної лікарні, в якому боржником є Сектор охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації (код ), а стягувачем ОСОБА_1 (т.3 а.с.83), то Закарпатський апеляційний суд виходив також із того, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник у виконавчому провадженні Сектор охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації, який є юридичною особою (), не перебуває в процесі припинення і не є ліквідований, а тому відсутні передбачені законом підстави для заміни його правонаступником.

Відповідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Встановивши, що сторона виконавчого провадження №61372913, а саме боржник Сектор охорони здоров`я Міжгірської районної державної адміністрації не вибула, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч.1 ст.442 ЦПК України підстав для її заміни на Комунальне некомерційне підприємство «Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня Міжгірської районної ради Закарпатської області.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинам суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (ч.4 ст.429 ЦПК України).

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 слід відмовити та залишити це судове рішення в силі.

Керуючись ст.429 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 відмовити.

Залишити в силі постанову Закарпатського апеляційного суду від 21.10.2020 у цій справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2023 року.

Суддя-доповідачка Судді