Справа № 209/1326/22
Провадження № 2-ві/209/8/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Золотих Л.М.,

розглянувши заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрика Костянтина Леонідовича, подану позивачем ОСОБА_1 у цивільній справі № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року провадження у справі було закрито.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

23 січня 2023 в вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області - Шендрика К.Л.

31.01.2023 від позивача ОСОБА_1 , на електронну адресу суду через систему «Електронний суд», надійшла заява про відвід судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрика Костянтина Леонідовича, у цивільній справі № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначає, що суддя подав скаргу до Національної поліції щоб проти нього, ОСОБА_1 , була відкрита кримінальна справа за ст. 376 ККУ. Коли третя його заява про видачу судового наказу знову попала до судді Шендрика К.Л., а заява про відвід була відхилена, він подав заяву де вказав, що вже є дві ухвали які порушували ч.4 ст. 165 ЦПКУ, третя погне за собою скарги до ВРП та ДБР. Суддя видав судовий наказ, а потім відправив скаргу до поліції про порушення проти нього карної справи. Про цю скаргу він дізнався вже після першого судового засідання по нинішній справі. Його процесуальна заява не могла бути втручанням в діяльність судді, бо він був стороною по справі і діяв на підставі ст. 182 ЦПКУ. Заява не могла бути свідченням того, що він добивався ухвалення незаконного рішення, бо суддя вже видав судовий наказ, що є доказом незаконності двох його попередніх ухвал. Скаргу вважає завідомо неправдивим повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, та спробою притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності. Суддя бажав, щоб він, ОСОБА_1 , був засуджений за подання процесуальної заяви та отримав позбавлення волі на 6 місяців, або 2 роки виправних робіт, або штраф у 62700 гривен. Це прояв ненависті, а не неупередженості та об`єктивності. Скаргу він бачив у поліції, копії в нього нема, тому він подав заяву про витребування доказів судді Шендрику К.Л., щоб він додав копію своєї скарги до поліції до цієї заяви про відвід. Справа № 209/717/22 Провадження № 2н/209/233/22. 27.01.2023 - суддя назначив дату наступного судового засідання на 11.04.2023. Інтервал 75 днів це порушення ст. 210 ЦПКУ. 7 з 8 дій судді Шендрика К.Л. (87%) по чотирьом справам, де він був Заявником/Позивачем, а ОСОБА_2 . Боржником/Відповідачем, порушували ЦПКУ та завдали йому шкоду. А саме: скарга до поліції про відкриття проти нього кримінальної справи; ухвала про відмову видати судовий наказ; ухвала про відмову видати судовий наказ; скасування судового наказу без жодного доказу; відмова 03.10.2022 долучити до справи об`єктивні докази (аудіо та відео записи для спростування завідомо брехливих тверджень Відповідача); незаконне закриття справи (незаконність встановлена постановою апеляційного суду від 11.01.2023); порушення ст. 210 ЦПКУ. Інтервал у 75 днів. Отже, з вірогідністю 87% можна очікувати незаконне рішення (відмову у задоволені його позову). Рішення буде на 100% незаконним, бо Відповідач не надав жодного доказу. Таким чином викладенні вище факти це значно більше ніж просто сумнів. Ігнорування викладених вище обставин та відмова у відводі потягне ухвалення незаконного рішення, його апеляцію, скарги до Вищої ради правосуддя та відповідальність за свідоме сприяння ухваленню незаконного рішення. Підстави для відводу всього складу суддів Дніпровського суду: Суддя Решетнік Т.О. 25.01.2023 відмовилась задовольнити його заяву про відвід судді Шендрику К.Л. проігнорувавши факти. Дві вказані ухвали судді Щендрика К.Л. є незаконними тому, що вони порушують ч. 4 ст. 165 ЦПКУ, це юридичний факт, а не тому, що він так вважає, як вказано в ухвалі судді Решетнік Т.О. Незаконність третьої ухвали встановлено постановою апеляційного суду. Ухвала судді Решетнік Т.О. є незаконною. Оцінку їй надасть ВРП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 року суддею, уповноваженим розглядати заяву про відвід визначено суддю Лобарчук О.О.

Учасники в судове засідання не з`явилися.

25.01.2023 через канцелярію суду заявник ОСОБА_1 надав заяву в якій просив суд: розглядати його заяви (від 15.01.2023 та 23.01.2023 про відвід всьому складу Дніпровського суду, у т.ч. судді Шендрику К.Л.) без його участі, оскільки він хворіє і не може приїхати до суду; також до даної заяви, для деталізації підстав відводу, заявником були додані копії ухвал суддів Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, які на його думку є незаконними.

Особа, якій заявлено відвід -суддя Шендрик К.Л. в судове засідання не з`явився, письмових пояснень про обставини, які склалися в зазначеній вище справі не надав, по час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1-3, 11 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 ЦПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України га практик) Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Чинним законодавством визначені певні обставини, які виключають участь в розгляді справи судді.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі «Білуха проти України» вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію цей Суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Вивчивши заяву ОСОБА_1 приходжу до висновку, що відвід судді Шендрика К.Л. заявлений з підстав, не передбачених ст. 36 ЦПК України, а тому заява про відвід судді Шендрика К.Л. не підлягає задоволенню.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що зазначена заява зводиться до незгоди заявника (позивача) ОСОБА_1 зі скаргою судді Шендрика К.Л. до Національної поліції, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Заява про відвід не містить конкретних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Шендрика К.Л., що можуть бути підставою для його відводу. Крім того, відсутні й інші підстави для відводу судді, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Таким чином, відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя Шендрик К.Л. виявляє упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів не надано.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у даній справі доводи заявника носять характер непідтверджених звинувачень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування.

Враховуючи, що доводи заяви заявника (позивача) ОСОБА_1 про відвід судді Шендрика К.Л. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 259, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрика Костянтина Леонідовича, у цивільній справі № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Справу № 209/1326/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, повернути судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрику К.Л. для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Лобарчук