ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/315/23 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Сович Н.А.

та сторін апелянта ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Решетухи А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/15900/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року, ухваленого суддею Сташків Н.М., повний текст рішення суду складено 25 січня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про захист прав споживача, шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради провести перерахунок платежу за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01 січня 2020 року по даний час та виключити з нього платежі за теплопостачання та гаряче водовідведення квартири позивача.

В обґрунтування позову посилається на те, що йому надходять повідомлення від відповідача, у яких нарахована плата за послуги з теплопостачання та за гаряче водопостачання його квартири. Однак, послуг, за які нарахована зазначена плата, він не отримує, оскільки у 2017 році його квартиру було від`єднано від системи теплопостачання і гарячого постачання та встановлено індивідуальне опалення, за яке він сплачує грошові кошти ПрАТ «Тернопільміськгаз». До того ж, на лічильнику, який встановлений відповідачем та перебуває на обліку відповідача, показник становить «0», що доводить відсутність централізованого теплопостачання квартири. Надалі, управителем будинку проведено обстеження його квартири та складено відповідний акт, який підтверджує відсутність теплопостачання у квартирі, оскільки у ній відсутні навіть стояки тепломережі будинку. З метою скасування цих платежів, він звернувся до відповідача з проханням скасувати їх, однак йому було відмовлено.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради про захист прав споживача відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідачем не надано фактичних розрахунків витрат тепла на теплопостачання місць загального користування будинку, не надано доказів нормативного теплового навантаження будинку; а упередженим та необ`єктивним судом ігноровано відсутність конкретних розрахунків теплопостачання місць загального користування будинку, відсутності теплового навантаження у квартирі позивача та в місцях загального користування будинку, що рекомендовано ст. 17, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 9.3; 9.4 постанови НРЕКП 25.06.2019 №1174.

Судом першої інстанції також проігноровано факт відсутності системи централізованого опалення у квартирі позивача з моменту її придбання і дотепер та встановлення позивачем системи індивідуального опаленні та лічильника теплової енергії, який має показник : «0», що є доказом відсутності централізованого теплопостачання квартири, а також рекомендацію НКРЁП щодо диференціації тарифу та коефіцієнти розподілу оплати за теплову енергію для споживачів, які від`єднанні від мережі центрального теплопостачання і споживачів, що приєднані до мережі централізованого теплопостачання.

Висновок суду про те, що при відсутності централізованого теплопостачання квартири та місць загального користування позивач повинен сплачувати за теплопостачання квартири суперечить положенням договору, вищезазначеним нормам матеріального права та здоровому глузду.

Представник КП ТМ Тернопільміськтеплокомуненерго адвокат Решетуха А.В. подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначила, що багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 введений в експлуатацію з комплексом загальнобудинкового інженерного обладнання, в тому числі із системами централізованого опалення, яка виконана за схемою, що збалансована в цілому по будинку.

Квартира позивача за адресою: АДРЕСА_2 , від мереж централізованого опалення в установленому порядку не відключена.

У листопаді 2016 року у квартирі позивача був встановлений лічильник теплової енергії. Відповідно до п. 9 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення...", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05р. за № 630, 22.11.2016 року за адресою АДРЕСА_2 квартирний засіб обліку теплової енергії (лічильник ТЕ) взято на абонентський облік.

Факт встановлення та взяття на облік теплового лічильника у квартирі позивача підтверджується документами, копії яких долучені до матеріалів справи. Однак, встановлення теплового лічильника в квартирі не означає, що квартира відключена від мереж централізованого опалення.

Пунктом 14 вказаних вище Правил передбачено, що "показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця". В період з моменту встановлення теплового лічильника до 29.11.2021 р. позивач подавав рапорти про використану теплову енергію за адресою: АДРЕСА_2 з показником "0". Копії рапортів долучені до матеріалів справи.

Оскільки у наданих позивачем рапортах про використану теплову енергію за адресою АДРЕСА_2 зазначалося, що використано нуль Гкал, то відповідно, нарахування за спожиту теплову енергію в період з 25.11.2016 р. по 30.11.2021 р. не проводилось.

Таким чином, вимога позивача про проведення перерахунку нарахувань за послуги з централізованого опалення по квартирі позивача за період з 01 грудня 2020 року по 30 листопада 2021 року є безпідставною, оскільки нарахування в цей період не проводились взагалі.

З 1 грудня 2021 року у зв`язку із зміною законодавства України договірні відносини між споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води і виконавцями цих послуг змінились.

Відповідно до підпунктів 2 і 3 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування належать: встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання комунальних послуг.

З 01 грудня 2021 року нарахування за послуги з постачання теплової енергії, які надає КП "ТМТКЕ", здійснюється за тарифами та в порядку, визначеними рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021 р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води".

Згідно даного рішення з 01.12.2021 р. підприємством застосовується двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії.

Крім того, з 01.12.2021 року був впроваджений порядок розподілу між співвласниками багатоквартирного будинку обсягів спожитих у будівлі- комунальних послуг, що передбачає повний облік теплової енергії, що потрапляє у багатоквартирний будинок.

Порядок такого розподілу визначено статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 № 315 (далі Методика).

Згідно зазначених нормативних документів теплова енергія розподіляється між всіма співвласниками багатоквартирного будинку та включає у себе теплову енергію на опалення житлових та нежитлових приміщень, в т.ч. теплову енергію, яка надходить від ділянок транзитних трубопроводів в приміщеннях з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення, опалення місць загального користування (МЗК) та теплову енергію для забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (ФСоп) та ГВП (Фсгв). Послуга розподіляється пропорційно до опалюваної площі приміщення Споживача.

Норми споживання теплової енергії в будівлях житлового фонду встановлені наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради № 95 від 09.12.2021 р. з урахуванням змін, внесених наказом № 102 від 29.12.2021 р.. Додатком № 2 до цього Наказу "Вказівки щодо застосування норм споживання теплової- енергії" визначено, що до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії у будівлі обсяг споживання теплової енергії визначається за встановленими нормами споживання, що підлягають щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря.

З 01.12.2021 року нараховується плата за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії.

Розміри плати за абонентське обслуговування з 1 грудня 2021 року для послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води затверджено наказом КП «ТМТКЕ» від 28.10.2021 року № 165 в межах граничних розмірів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808. У вересні 2022 року у наказ КП «ТМТКЕ» від 28.10.2021 № 165 були внесені зміни наказом № 159 від 16.09.2022 року.

Згідно зазначених наказів по квартирі позивача плата за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії виставлялась до оплати в таких розмірах:

- з грудня 2021 по вересень 2022 року в сумі 18,07 грн. щомісяця;

- в жовтні 2022 року в сумі 18,80 грн.

Нарахування за тепловіддачу від транзитних трубопроводів опалення по квартирі позивача в період з 01 грудня 2021 року по 31 жовтня 2022 року включно не проводились, оскільки транзитні стояки в квартирі відсутні.

Враховуючи викладене, нарахування за послугу з постачання теплової енергії в період з 01 грудня 2021 року по 31 жовтня 2022 року проводились згідно чинного законодавства та є правомірними, а відтак підстав для перерахунку немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

З огляду на те, що мешканці будинку АДРЕСА_1 не вчиняли зазначених дій, спрямованих на вибір договірних відносин, із мешканцями будинку, в т.ч. із позивачем ОСОБА_1 , вважаються укладеними з 01.12.2021 року індивідуальні договори, що були оприлюднені на сайті КП "ТМТКЕ".

За таких обставин, вимоги позивача про проведення перерахунку нарахувань за послуги з централізованого опалення і послуги з постачання теплової енергії по квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_3 за період з 01 грудня 2020 року по даний час, а так само і вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 є не обґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, додавши додаткові письмові пояснення.

Представник відповідача адвокат Решетуха А.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про проведення перерахунку платежу за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання та виключення з нього платежів за теплопостачання та гаряче водовідведення квартири позивача, суд першої інстанції виходив з того, що квартира позивача обладнана автономною системою опалення, у зв`язку з чим власник цієї квартири у відповідності до вимог статті 10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання зобов`язаний нести витрати на обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що відповідно до акту виконаних робіт на виготовлення технічних умов КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради від 08 лютого 2016 року виконавець КП «ТМТКЕ» та ОСОБА_1 засвідчили, що по виготовленню технічних умов на встановлення лічильника теплової енергії в квартирі АДРЕСА_4 надано послуги в повному обсязі і своєчасно. Вартість виконаних робіт становить 88,15 грн. Щодо терміну та якості виконаних робіт замовник не має претензій до виконавця.

Як убачається з ескізного проекту реконструкції системи опалення з встановленням лічильника теплової енергії для квартири АДРЕСА_4 , КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради видано технічні умови № 1754 від 08 лютого 2016 року на встановлення лічильника теплової енергії, зокрема, в зв`язку з тим, що по стояку даної квартири влаштовано автономне опалення необхідно внутрішньо будинкові стояки системи опалення демонтувати. Опалення квартири передбачити від існуючого центрального вузла управління системи опалення будинку. В місці вирізки встановити лічильник теплової енергії.

У пункті 11,13 технічних умов зазначено, що працездатність лічильника теплової енергії підтверджується при перевірці його роботи на початку опалювального періоду, після чого акт затверджується керівником електропостачальної організації. Визначено необхідність перезаключити договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з КП «ТМТКЕ» в службі збуту теплової енергії підприємства.

Відповідно до акту від 07 листопада 2016 року, складеного ФОП ОСОБА_2 в присутності замовника ОСОБА_1 та представника ДП ДСЖ1 Лемеги О.В., у приміщенні квартири АДРЕСА_4 встановлено один теплолічильник.

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до директора КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР з заявою, у якій просив прийняти його на абонентський облік та опломбовувати тепловий лічильник за адресою АДРЕСА_2 .

Як убачається з акту прийняття в експлуатацію і підтвердження працездатності квартирного обліку теплової енергії від 25 листопада 2016 року, під час обстеження змонтованого ЛТЕ власник квартири надав ескізний проект, який розроблено на основі виданих КП «ТМТКЕ» технічних умов на встановлення лічильників теплової енергії № 1754 від 08 лютого 2016 року, також зазначено, що всі транзитні стояки опалення в даній квартирі демонтовані.

З додатку 1 від 25 листопада 2016 року до акту вбачається, що вузол обліку № 1 встановлено в коридорі.

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до директора КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР з заявою, у якій просив зафіксувати встановлення в квартирі АДРЕСА_4 лічильника теплової енергії та вказав, що роботи проведено відповідно до погодженого ескізного проекту, який розроблено на основі виданих КП «ТМТКЕ» технічних умов на встановлення лічильників теплової енергії №1754 від 08 лютого 2016 року, вимоги технічних умов, в тому числі стосовно ізоляції, виконано.

В результаті обстеження квартири інспектором теплових мереж встановлено, що всі стояки в квартирі ОСОБА_1 демонтовані, а гаряче водопостачання у квартирі відсутнє, що засвідчено інформацією від 25 листопада 2016 року.

З відповіді КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради від 14 грудня 2016 року вбачається, що за зверненням ОСОБА_1 представником КП «ТМТКЕ» проведено обстеження у його квартирі та встановлено, що роботи з монтажу лічильника теплової енергії виконані згідно з погодженим ескізним проектом, знято покази лічильника теплової енергії на час перевірки та опломбовано елементи вузла обліку теплової енергії. Також роз`яснено, що взяття даного лічильника на абонентський облік можливе тільки після затвердження відповідного акту (вимога п. 11 технічних умов) при переоформленні договору (вимога п. 13 технічних умов) у СЗТЕ.

16 січня 2017 року між КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно з цим договором виконавець зобов`язаний надати споживачеві квартири АДРЕСА_4 , опалювальна площа якої становить 48,10 кв.м, вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (пункт 1). Пунктом 5.2.1. пункту 5 встановлено тарифи на послуги на момент укладення договору зокрема те, що при відсутності засобу обліку 30,52 грн в місяць/кв.м. протягом опалювального сезону. Також, договір містить визначення оплати спожитих послуг, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, порядок розв`язання спорів, форс-мажорні обставини, строку дії договору та інші умови. Крім цього, у пункті 28 договору зазначено, що цей договір укладається на термін до кінця 2017 року та набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. При цьому, пункт 29 містить умови розірвання договору достроково, серед яких зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до чинного законодавства.

Разом з договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води 16 січня 2017 року позивачем було підписано повідомлення КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про включення до бази персональних даних.

Відповідно до рапортів про використану теплову енергію за адресою: АДРЕСА_2 за період з 25 листопада 2016 року по 19 квітня 2018 року, 22 листопада 2019 року по 12 лютого 2021 року та з 12 лютого 2021 року по 29 листопада 2021 року кількість теплової енергії по теплолічильнику становить 0 Гкал, надбавка на час відключення від електроенергії відсутня, всього до оплати 0 Гкал. Пломби на вузлі обліку не порушені. Показники зняті та зафіксовані.

Наказом КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради № 165 від 28 жовтня 2021 року затверджено розмір плати за абонентське обслуговування, зокрема для послуги постачання теплової енергії без урахування витрат, пов`язаних з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку теплової енергії 18,07 грн з ПДВ на місяць у розрахунку на одного абонента. Наказ набрав чинності з 01 грудня 2021 року.

Додатком 1 до наказу передбачено структуру плати за абонентське обслуговування на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води без урахування витрат, пов`язаних з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку, додатком 2 до наказу структуру витрат, пов`язаних з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку.

Тарифи нарахування та здійснення послуг з постачання теплової енергії визначені відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01 грудня 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води». Зокрема, у пункті 13 цього рішення встановлено КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії як суму тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів за складовими на рівні: 1) для потреб населення: умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1328,00 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна абонентська плата протягом року за одиницю приєднаного теплового навантаження) 140334,00 грн/Гкал/год (з ПДВ). Також, пунктом 17 КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради для забезпечення виконання вимог Меморандуму застосовувати такі тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення у період до 31 травня 2022 включно двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, в тому числі для споживачів у багатоквартирних будинках обладнаних системою автономного теплопостачання: як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів за складовими на рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1085,05 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна абонентська плата протягом року за одиницю приєднаного теплового навантаження) 114660,00 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради № 95 від 09 грудня 2021 року встановлено норми споживання теплової енергії для визначення обсягу послуг з постачання теплової енергії в будівлях житлового фонду м. Тернопіль та затверджено вказівки щодо їх застосування згідно з додатками 1, 2 до цього наказу. Встановлено нормативну величину питомого теплового навантаження системи опалення в будівлях - 0,0000734 Гкал/год на 1 кв.м. опалювальної площі. Даний наказ набрав чинності 01 грудня 2021 року.

Відповідно до додатку 1 до наказу № 95 від 09 грудня 2021 року встановлено: норму споживання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень 0,0000038 Гкал/год/м2; норму споживання теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення 0,0000017 Гкал/год/м2.

Згідно з додатком 2 до наказу № 95 від 09 грудня 2021 року до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії у будівлі обсяг споживання теплової енергії визначається за встановленими нормами споживання, що підлягають щомісячному коригуванню виконавцем послуги з постачання теплової енергії за фактичною кількістю годин постачання послуги та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. Для здійснення такого розрахунку запроваджено формулу qфакт і = qн х (tвн tcp o ф)* nфі / (tвн tcp o с). З урахуванням обсягу теплової енергії, визначеного за результатами коригування норми споживання, плата за послугу для споживача (П), будівля якого не обладнана вузлом (вузлами) комерційного обліку, встановлюється у разі застосування одноставкового тарифу на послугу з постачання тепловою енергію за формулою П=ТО* qфакт і * S.

Наказом Управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології Тернопільської міської ради №102 від 29 грудня 2021 року додаток №2 до наказу № 95 від 09 грудня 2021 року «Про становлення норм споживання теплової енергії в будівлях житлового фонду» викладено в новій редакції. Однак, у новій редакції не змінено ні формули коригування, ні формули, яка визначає плату за послугу для споживача (П), будівля якого не обладнана вузлом (вузлами) комерційного обліку, у разі застосування одноставкового тарифу.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 04 липня 2022 року, позивач звернувся до відповідача з проханням припинити нарахування йому незаконних платежів за ненадані послуги. Зазначену заяву було прийнято відповідачем 05 липня 2022 року, що підтверджується штампом вхідної реєстрації.

Як убачається із відповіді КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради № 2619/14 від 19 липня 2022 року, на звернення (заяву) ОСОБА_1 від 05 липня 2022 року, позивачу роз`яснено порядок нарахування плати за надані відповідачем послуги теплової енергії за його адресою, а саме: АДРЕСА_2 та зазначено що дане нарахування здійснене згідно з вимогами законодавства. Зокрема, роз`яснено про встановлений двоставковий тариф, який складається з умовно-змінної частини та умовно-постійної частини, також наведено формулу, за якою здійснено розрахунок за адресою позивача та законодавство, яким керувався відповідач при здійсненні розрахунків.

Наказом КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради № 159 від 16 вересня 2022 року внесено зміни в наказ від 28 жовтня 2021 року № 165 «Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування», який набрав чинності 01 жовтня 2022 року.

Із змін, що вносяться до наказу від 28 жовтня 2021 року № 165 «Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування», вбачається, що пункт 1 викладено в новій редакції встановлено розмір плати за абонентське обслуговування, зокрема для послуги постачання теплової енергії без урахування витрат, пов`язаних з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку теплової енергії 18,80 грн з ПДВ на місяць у розрахунку на одного абонента.

Згідно з актами подачі теплоносія на ввід внутрішньо будинкової системи опалення будинку 16 жовтня 2020 року, 12 жовтня 2021 року та 04 листопада 2022 року подано теплоносії для забезпечення можливості надання послуг з централізованого опалення, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту від 24 жовтня 2022 року робочої групи № 24, створеної розпорядженням міського голови від 13 січня 2022 року, у квартирі АДРЕСА_1 відсутні стояки.

Із наданих позивачем рахунків КП ТМ«Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради вбачається, що за його адресою за травень 2022 року йому нараховано 422,88 грн та оплачено 494,34 грн, за червень 2022 року нараховано 422,88 грн та оплачено 422,88 грн, за серпень 2022 року нараховано 422,88 грн та оплачено 300 грн.

Із наданих відповідачем рахунків на оплату вбачається, що за адресою позивача за грудень 2020 року, січень 2021 року листопад 2021 року плата за послуги не нараховувалася. Водночас, у грудні 2021 року плата за послуги, надані відповідачем, становила 663,97, за січень 2022 року нараховано 487,34, оплачено 663,97, лютий 2022 року нараховано 537,79 грн, березень 2022 року нараховано 546,64 грн, оплачено 1025,13, квітень 2022 року 494,34 грн, оплачено 546,64, травень 2022 року нараховано 422,88 грн, оплачено 494,34, червень 2022 року нараховано 422,88 грн, оплачено 422,88, липень 2022 року нараховано 422,88 грн, серпень 2022 року нараховано 422,88 грн, оплачено 300, вересень 2022 року нараховано 422,88 грн, оплачено 268,64, жовтень 2022 року нараховано 423,61 грн, оплачено 227,88 грн.

Як убачається із виписки з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води щодо ОСОБА_1 (о/р НОМЕР_1 ) у період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року за вказаним особовим рахунком було нарахована плата за послуги з централізованого опалення у сумі 5268,09 грн та фактично сплачено 3949,48 грн.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Зважаючи на статті 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що до інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Стаття 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник0 зобов`язується надати другій стороні(споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач(абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою.

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічується два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень ст. 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку.

Стаття 19 Закону України Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування(у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів прийшов до правильного висновку про те, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Пунктом 13 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01 грудня 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та гарячої води» встановлено КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії як суму тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів за складовими на рівні: 1) для потреб населення: умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1328,00 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна абонентська плата протягом року за одиницю приєднаного теплового навантаження) 140334,00 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Пункт 17 рішення КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради для забезпечення виконання вимог Меморандому застосовувати такі тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення у період до 31 травня 2022 року включно двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії, в тому числі для споживачів у багатоквартирних будинках обладнаних системою автономного теплопостачання: як сума тарифів на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання індивідуальних теплових пунктів за складовими на рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу 1085,05 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу (місячна абонентська плата протягом року за одиницю приєднаного теплового навантаження) 114660,00 грн/Гкал/год (з ПДВ).

Станом на 2017 рік діяв Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, зі змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169, яким установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Згідно з пунктом 1.2 цього Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. Після вивчення наданих власником (власниками) документів, Комісія у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Отже, відключення від мереж централізованого теплопостачання допускалося лише з дотриманням наступних умов: наявності технічної можливості такого відключення; дотримання державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення; звернення власника (власників) будинку до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП із зазначенням причини відключення (додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення, підтримане всіма власниками приміщень).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 р. за № 982/33953, затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води.

Пунктом 4 розділу 1 цього Порядку передбачено, що орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно пунктів 3-6 розділу 3 Порядку для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд комісії. Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника та надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Вищенаведене свідчить про наявність законодавчо врегульованої заборони самовільного відключення системи теплопостачання.

16 січня 2017 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру АДРЕСА_4 , опалювальна площа якої становить 48.10 кв.м. Строк дії договору був неодноразово продовжений, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про розірвання договору.

Доводи апелянта про те, що наявність підстав звільнення від плати за послугу з надання централізованого опалення у зв`язку із встановленням індивідуальне опалення є безпідставними, оскільки у 2017 році його квартиру було від`єднано від системи теплопостачання і гарячого постачання з порушенням норм законодавства, що визначає відключення від системи опалення. Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що квартира заявника відключена від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 р. № 4, чи в подальшому відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169. На обґрунтування зазначених доводів заявник подав лише акт про відсутність у квартирі стояків тепломережі будинку. Матеріалами справи доведено, що плата за дані стояки йому не нараховувалась, а від сплати на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи індивідуального (автономного) та централізованого опалення позивач не звільнений.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта на відсутність укладення договору із відповідачем про надання таких послуг, оскільки статтею 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначено порядок укладення договір. Враховуючи те, що співвласники даного будинку, в тому числі і апелянт, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклади договір відповідний договір з виконавцем комунальних послуг, тому вважається, що такий договір укладено із ОСОБА_1 з 01.12.2021 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2023 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 березня 2023 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак