П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16березня 2023 року м. Київ

Справа № 754/6183/21

Провадження: № 22-ц/824/4008/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Лісовської О. В.,

у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

У квітня 2021 року директор КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, які постачає підприємство. Вказував, що відповідачка своєчасно не сплачувала кошти за надані послуги, у зв`язку із чим станом на 01.03.2021 року в неї утворилася заборгованість.

За викладених обставин, просив суд стягнути з відповідача на користь КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13818,10 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4665,54 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 37911,11 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 70619,92 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33, 00 грн. та судовий збір у розмірі 2270, 00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року залучено до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 28 червня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого опалення у розмірі 37911, 11 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 70619, 92 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33, 00 грн. та розподілено судові витрати.

Не погодившись із таким судовим рішенням, директор КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 рокута ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково застосував наслідки спливу строків позовної давності до позовних вимог в оскаржуваній частині. Вказував, що строк позовної давності в даному випадку було продовжено у зв`язку із введенням на території України дії карантину. Розмір спірної заборгованості підтверджується розгорнутим розрахунком.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, ухвалою Київського апеляційного суду від 10 лютого 2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності по 1/7 частині за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та 2/7 частини за ОСОБА_1 .

Відповідачі є споживачами послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 , які надаються КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго».

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача вбачається, що заборгованість складає 108531,03 грн. (заборгованість за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води).

Відповідно до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18483,64 грн., що також підтверджується додатками № 1 та № 2 до вказаного договору.

Відмовляючи в задоволенні позову в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість, яка утворилась до 01 травня 2018 року не підтверджена належними доказами, зокрема відсутній розрахунок заборгованості за вказаний період.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до положень ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

Надаючи оцінку доводам відповідача, щодо необхідності застосування наслідків спливу строку позовної давності, місцевий суд враховував, що 30 березня 2020 року був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

При цьому, підставою для відмови в задоволенні позову, в оскаржуваній частині, являлась відсутність розрахунку спірної заборгованості, яка виникла до 01.05.2018 року, а не застосування наслідків спливу строку позовної давності, як помилково вважав позивач.

Варто зауважити, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Так, позивачем, при подачі позову, на підтвердження заборгованості, яка виникла до 01.05.2018 року, було надано договір про відступлення прав вимоги від 11 жовтня 2018 року та додатки, в яких визначено загальну суму заборгованості ОСОБА_1 . При цьому детального помісячного розрахунку заборгованості за період до 01.05.2018 року позивачем надано не було.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи наявний розгорнутий розрахунок заборгованості за вказаний період не відповідає дійсності.

Колегія суддів не приймає додані до апеляційної скарги нові докази, оскільки такі докази до суду першої інстанції позивачем не подавалися, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції. Будь-яких заяв про долучення до матеріалів справи вказаних доказів позивачем не подано, а також не обґрунтовано та не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Варто зауважити, що відсутність розрахунку заборгованості переданої за Договором №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», унеможливлює перевірку правильності здійснених нарахувань заборгованості за надані послуги, а також визначення періоду нарахування заборгованості, за яким строк позовної давності не було пропущено позивачем.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б були подані до суду першої інстанції КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на підтвердження заборгованості відповідачів по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, нарахованої до 01.05.2018 року.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості, що утворилась до 01.05.2018 року за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано повну відповідь на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28 червня 2022 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 28 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. В. Соколова

В. А. Нежура