Справа № 128/2555/22
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2023 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Кривоноса Д.О.,

без участі учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в порядку окремого провадження «про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини», заінтересовані особи: Вороновицька селищна рада та ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИВ:

28.10.2022 до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою звернувся представник заявника - адвокат Байдак В.Г. в інтересах заявника ОСОБА_1 «про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини», заінтересовані особи: Вороновицька селищна рада та ОСОБА_2 , яка представником умотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області померла мати заявника ОСОБА_3 .

Вказує, що після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , земельні ділянки площами 0.15 га та 0.1807 га, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Представник зазначає, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які мають право на спадщину, не має. Спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує.

Також вказує, що хоча заявник відповідно до вимог закону прийняла спадщину після смерті матері, отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом вона не в змозі, так як не була зареєстрована за місцем реєстрації та проживання спадкодавця.

Зазначає, що мати постійно хворіла, потребувала сторонньої допомоги, не могла самостійно забезпечувати свої потреби, тому заявник з травня 2020 року постійно проживала з матір`ю по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в належному їй на праві власності будинку, здійснювала догляд за нею, вела з нею спільне господарство, підтримувала порядок в будинку, обробляла земельну ділянку, здійснила її поховання та організувала поминальні обряди.

Вказує, що встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому порядку необхідно їй для оформлення спадщини після смерті матері, оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, так як постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини, але не була зареєстрована з матір`ю за однією адресою.

Тому просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_1 , тобто станом на 12.05.2021.

Крім цього, 13.02.2023 через канцелярію суду представником заявника адвокатом Байдаком В.Г. подано заяву, в якій останній зазначив, що в заяві допущена описка та зазначено, що заінтересованою особою в даній справі є спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 , який хоча і не прийняв спадщину, однак рішення суду може вплинути на його права та інтереси. Оскільки при житті мати 08 лютого 2016 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала в рівних частках дітям: сину ОСОБА_2 , дочці ОСОБА_1 , слід вважати, що заінтересованою особою в даній справі є спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , який хоча і не прийняв спадщину, однак рішення суду може вплинути на його права та інтереси.

13.02.2023 в судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Байдак В.Г. не з`явилися; при цьому в матеріалах справи міститься заява заявника від 09.02.2023 та її представника від 13.02.2023, в яких останні просять розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги заяви підтримують у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Вороновицької селищної ради до судового засідання не з`явився; при цьому на електронну адресу суду надійшла заява селищного голови Олександра Ковінько про розгляд справи без участі представника Вороновицької селищної ради, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав належним чином посвідчену секретарем Вороновицької селищної ради Терещенко М.І. заяву, з якої убачається, що він проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Суд, з урахуванням письмових заяв учасників справи та їх представників, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтована та така, що підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом установлено, що 17.06.1966 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб у Вороновицькій селищній Раді депутатів трудящих, Вінницького району Вінницької області, після реєстрації якого ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », про що свідчить копія свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , виданого 17.06.1966, актовий запис №23 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 08.05.1969 Вороновицькою селищною радою Вінницького району, актовий запис №17, в якому матір`ю зазначена ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_4 (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 07.05.1989, ОСОБА_7 , у зав`язку з реєстрацією шлюбу, змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.17), про що також свідчить копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 16.12.1997 Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області (а.с.9-10).

З вищезазначених документів судом установлено, що заявник ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років в смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 14.05.2021 виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №117 (а.с.13).

ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян (а.с.18-19). Житловий будинок за вищевказаною адресою належав померлій на праві приватної власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №63820673 від 19.07.2016 (а.с.20).

08.02.2016, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла в рівних частках дітям: сину ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчений 08.02.2016 секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області Олесенко С.Л. та зареєстровано в реєстрі за №16, що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.25).

Згідно відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) за вих. №1375/01-16 від 04.11.2022 на ухвалу суду від 03.11.2022, спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с.40).

Заявник звернулася до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. №1331/02-31 від 28.10.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не надала доказів фактичного прийняття спадщини, про що свідчить вищевказана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.28).

Той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку АДРЕСА_1 , підтверджується актом комісії в складі депутата селищної ради Пюро А.М., та жителів смт. Вороновиці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якого судом убачається, що ОСОБА_3 постійно хворіла, потребувала сторонньої допомоги, не могла самостійно забезпечувати свої потреби, а тому її дочка ОСОБА_1 з травня 2020 року постійно проживала з нею в її будинку АДРЕСА_1 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювала догляд за матір`ю, вела з нею спільне господарство, підтримувала порядок в будинку, обробляла земельну ділянку, здійснила її поховання та організувала поминальні обряди. Вказаний акт затверджено 25.10.2022 головою Вороновицької селищної ради Олександром Ковінько (а.с.23).

Окрім того, згідно довідки №224/02-29/22, виданої 26.10.2022 селищним головою Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала з матір`ю ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 з травня місяця 2020 року і по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , доглядала за нею та здійснила поховання (а.с.24).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на подачу відповідних документів для прийняття спадщини за законом після смерті матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дані правовідносини регулюються п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за місцем зареєстрованого у встановленому законом місця проживання її матері ОСОБА_3 не може бути доказом того, що вона не проживала із нею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням таких обставин.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що вищезазначеними доказами підтверджено факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_3 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а його встановлення має юридичне значення для заявника, з метою оформлення спадщини, після смерті матері - ОСОБА_3 , тому суд дійшов висновку, що вимога заявника є обґрунтованою та такою, що підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, про що свідчить копія довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №522153 (а.с.12), у зв`язку із чим відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням статті 294 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.1216, 1217,1268,1270 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на 12.05.2021.

Витрати по оплаті судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена САЄНКО