Провадження № 22-ц/801/497/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 рокуСправа № 127/21862/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Ковальчук О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Вінницького національного технічного університету

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення виплачених коштів, внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення,

Рішення ухвалила суддя Шаміна Ю. А.

Рішення ухвалено у відсутності сторін у м. Вінниці

Повний текст рішення складено 12 грудня 2022 року,

Встановив:

У вересні 2022 року Вінницький національний технічний університет звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплачених коштів, внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, будучи ректором і виконуючим обов`язки ректора Вінницького національного технічного університету, та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного закону, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня не повідомив засновника Міністерство освіти і науки України, про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, факт чого встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2022 року у справі № 127/10630/22, яке набуло законної сили.

Цим рішенням встановлено, що відповідач вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: при винесенні та підписанні наказу № 16-оп «Про встановлення нових посадових окладів з 01 січня 2021 року» від 21 січня 2021 року , яким передбачалось встановлення з 01 січня 2021 року працівникам університету посадових окладів, у тому числі: д.т.н., проф. ОСОБА_1 в.о. ректора (особисто собі) 12 922,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 3876,60 грн., доплата за вчене звання 33% - 4264,26 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 3230,50 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 2584,40 грн., надбавка за складність, напруженість в роботі 50 % - 6461,00 грн., надбавка за секретність 15 % - 1938,30 грн. за рахунок коштів спеціального фонду; д.т.н., проф. ОСОБА_1 (особисто собі) професору за сумісництвом на 0,5 ставки заробітна плата 5394,00 грн., та надбавка за вислугу років 30 % - 1618,20 грн., доплата за вчене звання 33 % - 1780,02 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 1348,50 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 1078,80 грн.; к.е.н., доц. ОСОБА_2 (дочка відповідача) доценту на 0,6 ставки заробітна плата 6081,00 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 1216,20 грн., доплата за вчене звання 25 % - 1520,25 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 912,15 грн. доценту додатково на 0,12 ставки заробітна плата 1216,20 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 243,24 грн., доплата за вчене звання 25 % - 304,05 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 182,43 грн., асистенту додатково на час відпустки без збереження заробітної плати по догляду за хворою дитиною віком до шести років на 0,2 ставки заробітна плата 1653,60 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 330,72 грн.; доплата за науковий ступінь 15 % - 248,04 грн.; к.т.н., доц. ОСОБА_3 (сину відповідача) доценту 10 135,00 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 2027,00 грн., доплата за вчене звання 25 % - 2533,75 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 1520,25 грн. доценту за сумісництвом на 0,1 ставки заробітна плата 1013,50 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 202,70 грн.; доплата за вчене звання 25 % - 253,38 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 152,03 грн.;

при винесенні та підписанні наказу № 18-оп «Про встановлення нових посадових окладів з 01 січня 2021 року» від 21 січня 2021 року, яким передбачалось встановлення з 01 січня 2021 року працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі: ОСОБА_4 (дружині відповідача) завідувачу архівом 4112,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 1233,60 грн., доплата до мінімальної зарплати 654,40 грн.;

при винесенні та підписанні наказу № 242-оп від 31 серпня 2020 року «По особовому складу», яким передбачалося прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору працівників ВНТУ з 01 вересня 2020 року у тому числі: д.т.н., проф. ОСОБА_1 , ректора Вінницького національного технічного університету, з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року на посаду професора на 0,5 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості і на транспорті за сумісництвом, із заробітною платою 4246,50 грн., надбавкою за вислугу років 30 % в розмірі 1273,95 грн., доплатою за науковий ступінь 25 % - 1061,63 грн., доплатою за вчене звання 33 % - 1401,35 грн. та надбавкою за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % у розмірі 849,30 грн., тобто особисто себе;

при винесенні та підписанні наказу № 252-оп від 03 вересня 2020 року «Про встановлення нових посадових окладів з 01 вересня 2020 року», яким передбачалось встановлення з 01 вересня 2020 року працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі: к.е.н., доц. ОСОБА_2 (дочка відповідача) доценту на 0,5 ставки заробітна плата 4223,50 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 844,70 грн., доплата за вчене звання 25 % - 1055,88 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 633,53 грн.; к.т.н., доц. ОСОБА_1 (син відповідача) доценту заробітна плата 8447,00 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 1689,40 грн., доплата за вчене звання 25 % - 2111,75 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 1267,05 грн.; д.т.н., проф. ОСОБА_1 (особисто собі) ректору, заробітна плата 10 768,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 3230,40 грн., доплата за вчене звання 33 % - 3553,44 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 2692,00 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 2153,60 грн., надбавка за виконання особливо важливої роботи 50 % - 5384,00 грн. за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за складність, напруженість в роботі 50 % - 5384,00 грн. за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за секретність 15 % - 1615,20 грн. за рахунок коштів спеціального фонду; д.т.н., проф. ОСОБА_1 (особисто собі) професору за сумісництвом на 0,5 ставки заробітна плата 4495,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 1348,50 грн., доплата за вчене звання 33 % - 1483,35 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 1123,75 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 899,00 грн.;

при винесенні та підписанні наказу № 259-оп від 09 вересня 2020 року «Про встановлення нових посадових окладів з 01 вересня 2020 року», яким передбачалося встановлення з 01 вересня 2020 року працівникам ВНТУ посадових окладів, у тому числі і ОСОБА_4 (дружина відповідача) завідувачу архівом -3427,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 1028,10 грн., доплата до мінімальної зарплати 544,90 грн.;

при винесенні та підписанні наказу № 310-оп від 29 жовтня 2020 року «По особовому складу», яким передбачалося звільнення та прийняття викладачів ВНТУ на посади, у тому числі і прийняття на роботу на умовах строкового трудового договору з 01 листопада 2020 року по 30 червня 2021 року к.т.н., доц. ОСОБА_1 (син відповідача), доцент кафедри ЕМСАП, на посаду доцента на 0,1 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості та на транспорті за сумісництвом із заробітною платою 844,70 грн., надбавкою за вислугу років 20 % - 168,94 грн., доплата за вчене звання 25 % - 211,18 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 126,71 грн.

Вінницькою обласною прокуратурою до позивача надіслано лист від 17 серпня 2022 року за № 15/2-510 вих-22 (вх. № 1-04/151 від 23 серпня 2022 року), у якому зазначено, що прокуратурою вбачаються підстави для звернення із позовною заявою до суду з метою захисту порушених інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України, Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням в сумі 319 745,76 грн.

Інтерес держави полягає у відновленні порушених прав державної установи шляхом стягнення коштів, отриманих на підставі зазначених наказів, винесених в умовах реального конфлікту інтересів, з порушенням норм антикорупційного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про запобігання корупції» юридичні особи, права яких порушені внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку.

З урахуванням таких обставин позивач просив винести рішення про стягнення коштів, отриманих на підставі наказів, винесених в умовах реального конфлікту інтересів, з порушенням норм антикорупційного законодавства у розмірі 319 745,76 грн. з ОСОБА_1 і покласти на нього судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року у задоволенні позову Вінницького національного технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення виплачених коштів, внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення, відмовлено.

Судові витрати залишені за позивачем.

В апеляційній скарзі позивач Вінницький національний технічний університет просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначив, що на його думку рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки судом не в повному обсязі та неправильно встановлені обставини і зроблено правові висновки, які мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що ОСОБА_1 , займаючи посаду ректора та в.о. ректора університету, будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня не повідомив засновника Міністерство освіти і науки України, про виникнення реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, факт чого встановлений постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2022 року у справі № 127/10630/22, яка набрала законної сили. Цим судовим рішенням встановлено, що відповідач вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме при винесенні на підписанні наказів: № 16-оп від 21 січня 2021 року, № 18-оп від 21 січня 2021 року, № 242-оп від 31 серпня 2020 року, № 252-оп від 03 вересня 2020 року; № 259-оп від 09 вересня 2020 року, № 310-оп від 29 жовтня 2020 року.

Суд першої інстанції вказав у своєму рішенні про те, що позивач не оспорює вказані накази і ці накази не скасовані і не визнані нечинними. Проте це є неправильним трактуванням, оскільки будь-які правочини, прийняті в умовах реального конфлікту інтересів, є нікчемними за своєю правовою природою та не створюють жодних правових наслідків, крім їх недійсності, зокрема у частині повернення до попереднього стану.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як безпідставну та необґрунтовану.

У судове засідання представник позивача не з`явився; через систему «Електронний суд» 20 лютого 2023 року надіслав заяву, в якій вказав, що прибути у судове засідання на 22 лютого 2023 року о 09:30 немає можливості, тому просить розглянути справу без його участі; апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 і його представник адвокат Корченюк Р. В. апеляційну скаргу не визнали, просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до частин 1-4 і 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додаткового поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено таких порушень норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, а також не було встановлено неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

До суду апеляційної інстанції не було подано будь-яких доказів ані представником позивача, у тому числі і в додатку до апеляційної скарги, ані відповідачем, у тому числі у додатку до відзиву на апеляційну скаргу позивача.

Таким чином суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами, наданими позивачем і відповідачем у суді першої інстанції та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, в межах заявлених позовних вимог і зазначених позивачем підстав позову, досліджуючи при цьому ті докази, що стосуються фактів, на які позивач посилався у своїй апеляційній скарзі, а відповідач у своєму відзиві на неї.

Судом встановлено, що наказом Міністерства освіти і науки України № 420-к від 08 вересня 2015 року звільнено ОСОБА_1 з посади ректора Вінницького національного технічного університету 08 вересня 2015 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Призначено ОСОБА_1 доктора технічних наук, професора, виконуючим обов`язки ректора Вінницького національного технічного університету 09 вересня 2015 року до заміщення вакантної посади ректора в установленому законодавством порядку. Встановлено ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу за складність, напруженість в роботі у розмірі 50 % посадового окладу за рахунок загального фонду державного бюджету та за високі досягнення у роботі в розмірі 50 % посадового окладу за рахунок спеціального фонду державного бюджету (том 2 а. с. 23).

Із контракту № ІІ-2 від 06 листопада 2015 року вбачається, що він укладений Міністерством освіти і науки України в особі Міністра ОСОБА_5 (засновника) з однієї сторони та громадянина ОСОБА_1 (керівника), з іншої сторони, про те, що керівник ОСОБА_1 призначається на посаду ректора Вінницького національного технічного університету. Строк дії цього контракту з 09 листопада 2015 року по 09 листопада 2020 року (том 2 а. с. 19-22).

Наказом Міністерства освіти і науки України № 413-к від 04 листопада 2020 року призначено ОСОБА_1 доктора технічних наук, професора, виконувачем обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету з 10 листопада 2020 року до призначення керівника в установленому законодавством порядку, але не пізніше, ніж до 21 грудня 2020 року. Встановлено ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу за складність, напруженість в роботі у розмірі 50 % посадового окладу за рахунок загального фонду державного бюджету на період виконання обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету (том 2 а. с. 24).

Наказом Міністерства освіти і науки України № 481-к від 12 грудня 2020 року призначено ОСОБА_1 доктора технічних наук, професора, виконувачем обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету 23 грудня 2020 року до призначення керівника в установленому законодавством порядку, але не пізніше, ніж до 22 лютого 2021 року. Встановлено ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу за складність, напруженість в роботі у розмірі 50 % посадового окладу за рахунок загального фонду державного бюджету на період виконання обов`язків ректора Вінницького національного технічного університету (том 2 а. с. 25).

Із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованої 23 березня 2021 року, вбачається, що ректором Вінницького національного технічного університету є ОСОБА_6 , призначений строком на п`ять років з 28 січня 2021 року до 27 січня 2026 року на умовах контракту (том 1 а. с. 6).

Наказом № 242-оп від 31 серпня 2020 року «По особовому складу» (том 1 а. с. 124-127), підписаного ректором В. В. Грабко, прийнятий на роботу на умовах строкового трудового договору д.т.н., проф. ОСОБА_1 , ректор університету (тобто особисто сам), з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року на посаду професора на 0,5 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості і на транспорті за сумісництвом, із заробітною платою 4246,50 грн., надбавкою за вислугу років 30 % в розмірі 1273,95 грн., доплатою за науковий ступінь 25 % - 1061,63 грн., доплатою за вчене звання 33 % - 1401,35 грн. та надбавкою за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % у розмірі 849,30 грн. (том 1 а. с. 125).

Наказом № 252-оп від 03 вересня 2020 року «Про встановлення нових посадових окладів з 01 вересня 2020 року» (том 1 а. с. 128-174), підписаного ректором В. В. Грабко, встановлено з 01 вересня 2020 року працівникам ВНТУ посадові оклади, у тому числі: к.е.н., доц. ОСОБА_2 (дочка відповідача) доцент на 0,5 ставки заробітна плата 4223,50 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 844,70 грн., доплата за вчене звання 25 % - 1055,88 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 633,53 грн. (том 1 а. с. 170); к.т.н., доц. ОСОБА_1 (син відповідача) доцент заробітна плата 8447,00 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 1689,40 грн., доплата за вчене звання 25 % - 2111,75 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 1267,05 грн. (том 1 а. с. 144); д.т.н., проф. ОСОБА_1 (особисто собі) ректору заробітна плата 10 768,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 3230,40 грн., доплата за вчене звання 33 % - 3553,44 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 2692,00 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 2153,60 грн., надбавка за виконання особливо важливої роботи 50 % - 5384,00 грн. за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за складність, напруженість в роботі 50 % - 5384,00 грн. за рахунок коштів спеціального фонду; надбавка за секретність 15 % - 1615,20 грн. за рахунок коштів спеціального фонду (том 1 а. с. 128); д.т.н., проф. ОСОБА_1 (особисто собі) професору за сумісництвом на 0,5 ставки заробітна плата 4495,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 1348,50 грн., доплата за вчене звання 33 % - 1483,35 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 1123,75 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 899,00 грн.(том 1 а. с. 144).

Наказом № 259-оп від 09 вересня 2020 року «Про встановлення нових посадових окладів з 01 вересня 2020 року» (том 1 а. с. 175-224), підписаного ректором В. В. Грабко, встановлено з 01 вересня 2020 року працівникам ВНТУ посадові оклади, у тому числі ОСОБА_4 (дружина відповідача) завідувачу архівом - 3427,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 1028,10 грн., доплата до мінімальної зарплати 544,90 грн. (том 1 а. с. 176).

Наказом № 310-оп від 29 жовтня 2020 року «По особовому складу» (том 1 а. с. 225-249), підписаним ректором В. В. Грабко, прийнятий на роботу на умовах строкового трудового договору з 01 листопада 2020 року по 30 червня 2021 року (том 1 а. с. 240) к.т.н., доц. ОСОБА_1 (син відповідача), доцент кафедри ЕМСАПТ, на посаду доцента на 0,1 ставки кафедри електромеханічних систем автоматизації в промисловості та на транспорті за сумісництвом із заробітною платою 844,70 грн., надбавкою за вислугу років 20 % - 168,94 грн., доплата за вчене звання 25 % - 211,18 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 126,71 грн. (том 1 а. с. 248).

Наказом № 16-оп від 21 січня 2021 року «Про встановлення нових посадових окладів з 01 січня 2021 року» (том 1 а. с. 15-70), підписаного в. о. ректора В. В. Грабком, встановлені з 01 січня 2021 року працівникам університету посадові оклади, у тому числі: д.т.н., проф. ОСОБА_1 в.о. ректора (особисто собі) 12 922,00 грн. та надбавка за вислугу років 30 % - 3876,60 грн., доплата за вчене звання 33% - 4264,26 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 3230,50 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 2584,40 грн., надбавка за складність, напруженість в роботі 50 % - 6461,00 грн., надбавка за секретність 15 % - 1938,30 грн. за рахунок коштів спеціального фонду (том 1 а. с. 15); д.т.н., проф. ОСОБА_1 (особисто собі) професору за сумісництвом на 0,5 ставки заробітна плата 5394,00 грн., та надбавка за вислугу років 30 % - 1618,20 грн., доплата за вчене звання 33 % - 1780,02 грн., доплата за науковий ступінь 25 % - 1348,50 грн., надбавка за почесне звання «Заслужений діяч науки і техніки України» 20 % - 1078,80 грн. (том 1 а. с. 34); к.е.н., доц. ОСОБА_2 (дочка відповідача) доценту на 0,6 ставки заробітна плата 6081,00 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 1216,20 грн., доплата за вчене звання 25 % - 1520,25 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 912,15 грн. (том 1 а. с. 64) та к.е.н., доценту ОСОБА_2 додатково на 0,12 ставки заробітна плата 1216,20 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 243,24 грн., доплата за вчене звання 25 %- 304,05 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 182,43 грн., асистенту додатково на час відпустки без збереження заробітної плати по догляду за хворою дитиною віком до шести років на 0,2 ставки заробітна плата 1653,60 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 330,72 грн.; доплата за науковий ступінь 15 % - 248,04 грн. (том 1 а. с. 62); к.т.н., доц. ОСОБА_3 (сину відповідача) доценту 10 135,00 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 2027,00 грн., доплата за вчене звання 25 % - 2533,75 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 1520,25 грн. доценту за сумісництвом на 0,1 ставки заробітна плата 1013,50 грн. та надбавка за вислугу років 20 % - 202,70 грн.; доплата за вчене звання 25 % - 253,38 грн., доплата за науковий ступінь 15 % - 152,03 грн. (том 1 а. с. 34).

Наказом № 18-оп від 21 січня 2021 року «Про встановлення нових посадових окладів з 01 січня 2021 року» (том 1 а. с. 71-123), підписаного в.о. ректора ОСОБА_1 , встановлено з 01 січня 2021 року працівникам ВНТУ посадові оклади, у тому числі: ОСОБА_4 (дружині відповідача) завідувачу архівом 4112,00 грн. та надбавку за вислугу років 30 % - 1233,60 грн., доплату до мінімальної зарплати 654,40 грн.(том 1 а. с. 72).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2022 року, яка набрала законної сили 28 червня 2022 року, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. Із даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме за неповідомлення ним у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за вчинення ним дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (том 1 а. с. 7-14).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції у своєму рішенні суду зазначив, що позивачем не надано доказів про дотримання імперативних приписів статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» щодо визнання незаконними та скасування рішень, прийнятих за наявності конфлікту інтересів, а саме наказів: № 242-оп від 31 серпня 2020 року, № 252-оп від 03 вересня 2020 року, № 259-оп від 09 вересня 2020 року, № 310-оп від 29 жовтня 2020 року, № 16-оп від 21 січня 2021 року, № 18-оп від 21 січня 2021 року. А наявність обставин реального конфлікту інтересів при винесенні відповідачем цих наказів та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 і частиною 2 статті 172-7 КУпАП не є достатньою правовою підставою для задоволення саме таких заявлених позовних вимог. Притягнення відповідача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, не є безумовною та визначеною законом підставою для відшкодування шкоди, завданої державі в особі Міністерства освіти і науки України та Вінницького національного технічного університету, оскільки при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та визнання його винним за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлювався факт завдання такої шкоди та розмір такої шкоди, які не впливали на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. При цьому відповідача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним на посаді ректора і в.о. ректора університету протиправних дій, які полягали в існуванні конфлікту інтересів під час винесення ним наказів та неповідомлення ним у встановленому порядку про наявність реального конфлікту, що в свою чергу не може створювати юридичних насідків у вигляді відшкодування шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України та частини 1 статті 68 Закону України «Про запобігання корупції», якщо кошти були отримані на законних підставах.

Із таким висновком суду першої інстанції можна погодитися.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку.

Згідно положень статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства , органу місцевого самоврядування. Орган або посадова особа надсилає до Національного агентства протягом трьох робочих днів копію прийнятого рішення про скасування або одержаного для виконання рішення суду про визнання незаконними відповідних актів або рішень (частина 1). Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього Закону, може бути визнаний недійсним (частина 2).

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про запобігання корупції» фізичні та юридичні особи, права яких порушено внаслідок вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення і яким завдано моральної або майнової шкоди, збитків, мають право на відновлення прав, відшкодування збитків, шкоди в установленому законом порядку.

За правилами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1).

Під збитками відповідно до статті 22 ЦК України розуміють втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч. 3).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними; 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду.

Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.

Встановлені у статті 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами і для юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення.

Тобто, частина перша статті 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено по справі, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2022 року, яка набрала законної сили 28 червня 2022 року, встановлено, що мали місце протиправні дії та вчинені вони ОСОБА_1 , за які він притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме за неповідомлення ним у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та за вчинення ним дій і прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (том 1 а. с. 7-14).

Позивач вважає шкодою, завданою університетові, отримані кошти на підставі наказів, винесених в умовах реального конфлікту інтересів, з порушенням антикорупційного законодавства у розмірі 319 745,76 грн., при цьому підставою такої відповідальності зазначив вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, проте при розгляді справи № 127/10630/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами 1 і 2 статті 172-7 КУпАП, суд не встановлював і не встановив факту завдання такої шкоди та розміру цієї шкоди, оскільки це не впливало на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. А отже, притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, а саме таку підставу позову зазначив позивач у своїй позовній заяві, не може бути самостійною та достатньою правовою підставою для стягнення з відповідача зазначеної позивачем шкоди у такому розмірі.

Позивач, звернувшись до суду, подав свій позов, відповідно до вимог статті 175 ЦПК України, у тому числі положень пунктів 4, 5, 8 частини 3 цієї статті, згідно яких позовна заява повинна містити: 4) зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом і який позивач просить суд визначити у рішенні: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Так позивач зазначив зміст позовних вимог: «про відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням».

Виклад обставин, якими позивач обґрунтував свої вимоги і зазначив докази на підтвердження цих обставин, зведені лише до того, що:

відповідач, займаючи посаду ректора та в.о. ректора університету, порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», що встановлено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2022 року;

відповідач підписав накази: № 16-оп від 21 січня 2021 року, № 18-оп від 21 січня 2021 року, № 242-оп від 31 серпня 2020 року, № 252-оп від 03 вересня 2020 року; № 259-оп від 09 вересня 2020 року, № 310-оп від 29 жовтня 2020 року про встановлення усім працівникам університету посадових окладів, у тому числі: собі ректору та в.о. ректора, своєму сину к.т.н., доц. ОСОБА_1 , своїй доньці к.е.н., доц. ОСОБА_2 та своїй дружині ОСОБА_4 завідувачу архівом;

Вінницькою обласною прокуратурою 17 серпня 2022 року надіслано лист, у якому було прохання повідомити до 31 серпня 2022 року про свій намір самостійного вжиття заходів на припинення триваючого порушення інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України шляхом пред`явлення позову до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої адміністративним корупційним правопорушенням в сумі 319 745,76 грн.

У додатку до позовної заяви зазначений перелік документів та інших доказів, що додані до заяви: виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а. с. 6); копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2022 року по справі № 127/10630/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (том 1 а. с. 7-14); копії наказів: № 16-оп від 21 січня 2021 року, № 18-оп від 21 січня 2021 року, № 242-оп від 31 серпня 2020 року, № 252-оп від 03 вересня 2020 року; № 259-оп від 09 вересня 2020 року, № 310-оп від 29 жовтня 2020 року про встановлення посадових окладів (том 1 а. с. 15-249); копія листа Вінницької обласної прокуратури від 17 серпня 2022 року № 15/2-510вих-22 (том 1 а. с. 5); докази сплати судового збору (том 1 а. с. 4); копія позовної заяви з додатками для відповідача (том 1 а. с. 3 зворот).

У позовній заяві відсутня вказівка про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

У підсумку позивач у позовній заяві просив винести рішення про стягнення коштів, отриманих на підставі наказів, винесених в умовах реального конфлікту інтересів, з порушенням норм антикорупційного законодавства у розмірі 319 745,76 грн. з ОСОБА_1 (том 1 а. с. 1-3).

В ході розгляду справи у суді першої інстанції позивачем не подавалося до суду будь-яких заяв про збільшення чи зменшення позовних вимог, про їх уточнення, про їх зміну тощо. У призначені судові засідання: на 14 листопада 2022 року та 12 грудня 2022 року (судом призначено розгляд справи із викликом учасників справи том 2 а. с. 4) представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи 14 листопада 2022 року без його участі (том 2 а. с. 7), у судове засідання, призначене на 12 грудня 2022 року повідомлений належним чином (том 2 а. с. 11 і на звороті).

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що не зважаючи на те, що постановою по адміністративній справі, яка набула законної сили, встановлено вчинення відповідачем дій і прийняття ним рішень в умовах реального конфлікту інтересів, проте цим судовим рішенням не встановлено факту завдання відповідачем шкоди державі в особі Міністерства освіти і науки України та Вінницького національного технічного університету в розмірі 319 745,76 грн., оскільки ні факт завдання шкоди, ані її розмір не є кваліфікуючими ознаками адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , у чому він визнаний винним.

Такі обставини: завдання шкоди та її розмір, згідно вимог статтей 13, 12, 81 ЦПК України мають бути наведені позивачем у позовній заяві і з зазначенням відповідних доказів, які зобов`язаний у даному випадку надати позивач (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України) і ці докази мають відповідати вимогам статей 76, 77-80 ЦПК України.

Проте позивачем такі обставини не наведені, такі докази не зазначені і ним не додані ні до позовної заяви, ані до справи, у тому числі не заявлялися відповідні клопотання про витребування доказів (ст. 84 ЦПК України).

З урахуванням наведеного не заслуговують на увагу і не можуть вплинути на висновки суду, доводи апеляційної скарги щодо встановлення в діях відповідача факту виникнення реального конфлікту інтересів при винесенні на підписанні ним наказів: № 16-оп від 21 січня 2021 року, № 18-оп від 21 січня 2021 року, № 242-оп від 31 серпня 2020 року, № 252-оп від 03 вересня 2020 року; № 259-оп від 09 вересня 2020 року, № 310-оп від 29 жовтня 2020 року про встановлення посадових окладів, оскільки розцінюються таким чином, що дійсно такий факт встановлений постановою суду про адміністративне правопорушення, вчинене відповідачем, проте цей факт не є доказом та не свідчить про спричинення відповідачем шкоди університету та не доводить розміру такої шкоди.

Безпідставними і такими, що не можуть вплинути на висновки суду, є доводи апеляційної скарги в тому, що суд першої інстанції вказав у своєму рішенні про те, що позивач не оспорює вказані накази і ці накази не скасовані і не визнані нечинними, що є неправильним трактуванням, так як будь-які правочини, прийняті в умовах реального конфлікту інтересів, є нікчемними за своєю правовою природою та не створюють жодних правових наслідків, крім їх недійсності, зокрема у частині повернення до попереднього стану, оскільки накази не можна вважати правочинами, а отже вони не можуть бути нікчемними правочинами. І крім цього такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту спричинення шкоди та її розміру.

Також позивачем не врахована та обставина, що правовідносини між відповідачем та Вінницьким національним технічним університетом регулюються трудовим законодавством, у зв`язку з чим слід би звернути увагу на те, чи зазначеними наказами про встановлення окладу працівникам університету, у тому числі і собі, була завдана шкода університету, яка за умови її доведеності підлягала би відшкодуванню у порядку статті 1166 ЦК України.

Проте позовні вимоги позивача ніякими іншими обставинами не обґрунтовувалися, тому судом не встановлені інші правовідносини сторін із застосуванням до них інших правових норм.

Отже, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених по справі обставин, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність визначених законом підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Вінницького національного технічного університету виплачених коштів в сумі 319 745,76 грн. внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Вінницького національного технічного університету залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин

Повний текс судового рішення складений 24 лютого 2023 року