Номер провадження 2/754/1388/23
Справа №754/7786/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 30.01.2023)

30 січня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Якименко А.І., справа № 754/7786/22

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Вимоги позивача: встановлення порядку користування житловим приміщенням (квартирою)

Гудзь О.В. - адвокат позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування кв. АДРЕСА_1 за яким у користування позивачу виділити кімнату жилою площею: 17,3 кв. м. з лоджією-балконом, вихід на яку є з цієї кімнати та кімнату жилою площею: 12,4 кв. м., а у користування відповідачу виділити кімнату жилою площею: 12,3 кв. м. з лоджією-балконом, вихід на яку є з цієї кімнати, а кухню, коридор, ванну кімнату та вбиральню залишити в спільному користуванні позивача і відповідача.

У судовому засіданні позивач з своїм адвокатом позов підтримали і не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, зокрема, поштою, електронною поштою та SМS, а також інформація про рух справи розміщується на сайті суду і є загальнодоступною.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності відповідача.

Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Сторони та ОСОБА_4 в рівних долях є власниками кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.07.1996.

Після смерті ОСОБА_4 позивач успадкував 1/3 частини кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.02.2014.

Відповідно до наданого позивачем технічного паспорта на спірну квартиру, остання є трикімнатною та складається з: кімнати жилою площею: 17,3 кв. м. з лоджією-балконом, вихід на яку є з цієї кімнати, кімнати жилою площею: 12,4 кв. м., кімнати жилою площею: 12,3 кв. м. з лоджією-балконом, вихід на яку є з цієї кімнати, кухні, коридору, ванної кімнати та вбиральні.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 358 ЦК України, 1. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. 2. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. 3. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. 4. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог суд у судовому засіданні встановив наступне.

Жила площа квартири становить: 12,4 + 12,3 + 17,3 = 42 кв. м..

42 : 3 = 14 кв. м..

Відповідно до своїх часток у праві власності на квартиру позивач має право на: 14 + 14 = 28 кв. м. - жилої площі, а відповідач на 14 кв. м. - жилої площі.

При виділені позивач кімнат жилими площами 17,3 кв. м. і 12,4 кв. м. її жила площа збільшиться на 17,3 + 12,4 = 29,7 - 28 = 1,7 кв. м., а при виділенні відповідачу кімнати жилою площею 12,3 кв. м., його жила площа зменшиться на 14 - 12,3 = 1,7 кв. м..

Саме по собі визначення порядку користування власністю не змінює часток власників у праві власності на квартиру.

Сторони не можуть самостійно визначити порядок користування власністю.

Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог про визначення порядку користування квартирою, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

За таких обставин, позов задовольняється.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Визначити порядок користування кв. АДРЕСА_1 за яким, виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в окреме для неї користування кімнату жилою площею: 17,3 кв. м. з лоджією-балконом, вихід на яку є з цієї кімнати та кімнату жилою площею: 12,4 кв. м., а ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: суду не повідомлено) виділити в окреме для нього користування кімнату жилою площею: 12,3 кв. м. з лоджією-балконом, вихід на яку є з цієї кімнати.

Коридор, кухню, вбиральню, ванну кімнату залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: суду не повідомлено).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: суду не повідомлено) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 992,40 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: