Справа № 308/407/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

В обґрунтування, заявниця посилається на те, що 31.07.1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого додається до заяви.

В шлюбі в них народилося двоє дітей, син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Молодший син ОСОБА_2 є інвалідом першої групи з дитинства, має захворювання мікроцефалія, не сидить, не ходить, не бачить та не говорить, але має ідеальний слух.

З боку ОСОБА_2 постійно відчувається психологічний тиск, на її адресу - ОСОБА_1 та на адресу малолітнього сина.

Атмосфера агресії та напруженості завдає малолітній дитині безпосередньої шкоди його психологічному здоров`ю, враховуючи його фізичні особливості.

Також, заявниця вказує, що Ужгородським міськрайонним судом неодноразово виносилися постанови про притягнення кривдника, а саме ОСОБА_2 , до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля щодо заявниці ОСОБА_1 .

На даний час заявниця, турбується за своє життя та життя своїх синів, тому вимушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним.

З посиланням на викладене, ОСОБА_1 просить суд: видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наближатися до постраждалих осіб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відстань не менше 10 метрів;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Бучак Д.М. в судове засідання надали спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Представник Служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За правилами розділу IV глави 13 ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що 31.07.1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей, син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 ).

Встановлено, що молодший син ОСОБА_4 є інвалідом першої групи з дитинства, має захворювання мікроцефалія. (виписка із медичної карки №11484). ОСОБА_1 є його законним представником та доглядає за ним (копія посвідчення серії НОМЕР_3 вид.17.12.2020 р.).

Заявниця ОСОБА_1 разом з своїми синами проживає за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї долученої до матеріалів заяви.

Встановлено, що ОСОБА_2 також проживає за даною адресою.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_1 разом з її дітьми зазнає психологічного насильства з боку її чоловіка ОСОБА_2 .

Як стверджує ОСОБА_1 , остання разом з своїми дітьми, бояться ОСОБА_2 , оскільки його дії є непередбачуваними.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема:

дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону);

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону);

кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону);

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону);

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону);

психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону).

Згідно п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що Ужгородським міськрайонним судом неодноразово виносилися постанови про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України, зокрема:

- 29.05.2019 р. виносилася постанова по справі № 308/3106/19 про притягнення до відповідальності кривдника ОСОБА_2 по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля ;

- 22.11.2019 р. виносилася постанова по справі № 308/10457/19 про притягнення до відповідальності кривдника ОСОБА_2 по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля ;

- 07.05.2019 р. виносилася постанова по справі № 308/4237/19 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 17.09.2019 р. виносилася постанова по справі № 308/9664/19 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 21.05.2020 р. виносилася постанова по справі № 308/1689/20 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 15.04.2021 р. виносилася постанова по справі № 308/4022/21 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 08.12.2022 р. виносилася постанова по справі № 308/15299/22 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 06.10.2022 р. виносилася постанова по справі № 308/8998/22 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 12.12.2022 р. виносилася постанова по справі № 308/16306/22 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля;

- 20.12.2022 р. виносилася постанова по справі № 308/14858/22 про притягнення до відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП України за вчинення сімейного насилля.

Однак встановлено, що незважаючи на численні факти притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, останній належних висновків для себе не робить, а продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до своєї дружини та їх малолітнього сина, про що свідчить дана позовна заява про видачу обмежувального припису.

Відтак систематичні випадки насильницьких дій заінтересованої особи щодо заявника впродовж останніх декількох місяців, систематичне жорстоке поводження з заявником при дитині та сторонніх особах, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дітей. Заявник постійно переживає за своє життя та здоров`я, а також дітей, а заінтересована особа систематично продовжує свої неправомірні дії, чим завдає заявнику та дітям постійних душевних страждань.

Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці, а також здоров`я дітей, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного насильства, що вчинив ОСОБА_2 щодо своєї дружини ОСОБА_1 та їх синів, оцінюючи при цьому вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів заявниці та дітей вимоги заявниці слід задовольнити, заборонивши ОСОБА_2 , спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Що стосується вимоги заявниці щодо заборони ОСОБА_2 , наближатися до неї та її малолітнього сина ОСОБА_2 на відстань не менше десяти метрів, то суд вважає, що така задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні встановлено, що як заявниця ОСОБА_1 , так і кривдник ОСОБА_2 , проживають в одному будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , (встановлено, що в даному будинку міститься одна кухня, одна ванна, одна вбиральня), а тому на думку суду, таке обмеження щодо ОСОБА_2 є фізично неможливим.

Поряд з цим, при вирішення питання на який саме період слід видати обмежувальний припис, суд вважає, що період тривалістю в три місяці буде достатнім для врегулювання конфліктної ситуації та зняття між сторонами напруги, що в подальшому не позбавляє заявницю, у разі необхідності, звернутися до суду із заявою про продовження встановлених обмежень.

За таких обставин, подана ОСОБА_2 заява підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 258, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1 - 350-8, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити наступний захід обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та покласти на нього наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 , спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 20.01.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк