Справа № 444/2121/19
пр.№ 2/464/486/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 444/2121/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про стягнення коштів,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 25 450 доларів США.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_5 .

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 31 травня 2021 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :01:006:0258, загальною площею 0,08 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, яка належить на праві власності ОСОБА_3 та на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16 грудня 2021 року дану справу направлено за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Стороною позивача у процесі розгляду справи подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять стягнути з ОСОБА_3 на її користь 20450 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів та 852,18 доларів США як три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання, стягнути з ОСОБА_4 на її користь 5000 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що між нею та відповідачем була домовленість про те, що вона право проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 і дану квартиру вона має право викупити в розстрочку. Така домовленість у нас була усною. На виконання усної домовленості нею періодично передавались кошти відповідачу за продаж квартири. Доказам отримання коштів відповідачем по справі є відповідні розписки. Із відповідачем по справі ми перебували в зареєстрованому шлюбі, а в подальшому ми розлучились. Від шлюбу у нас є двоє дітей, які фактично перебувають на моєму утриманні, і саме після розлучення ми домовились про те, що квартира буде викуплена мною для того, щоб я мала де проживати із дітьми. Проте квартира за адресою : АДРЕСА_1 мені по сьогодні не продана і взагалі власником квартири не є відповідач по справі, а його мати ОСОБА_4 , тобто фактично відповідач не міг продати квартиру, оскільки він не є власником квартири. Вона просила відповідача повернути кошти, проте такі їй не були повернуті, а тому підлягають стягненню з відповідачів.

Представник позивача скористався правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на пропуск позивачкою строку звернення до суду із вказаними позовними вимогами. Крім того, зазначає, що позивачкою передавалися кошти не від свого імені , а як довіреною особою ОСОБА_5 для придбання останньому квартири.

В судовому засіданні представник відповідача позов заперечив, з підстав, викладених у відзиві, просить суд винести рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді не є обов`язковою, розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем була домовленість про те, що позивачка має право проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 і дану квартиру вона має право викупити в розстрочку.

Така домовленість у позивача та відповідача була усною.

Як вбачається з розписки (т.1 а.с.4), ОСОБА_3 отримав від позивачки 1850 доларів США згідно усної угоди стосовно квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно із розписки від 12.04.2017 (т.1 а.с.5), ОСОБА_3 отримав від позивачки 1300доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідно до розписки від 16.12.2017 (т.1 а.с.6), ОСОБА_3 отримав від позивачки 2200 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно із розписки від 08.09.2016 (т.1 а.с.7), ОСОБА_3 отримав від позивачки 1500 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з розписки від 28.05.2015 (т.1 а.с.8), ОСОБА_3 отримав від позивачки 3000 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідно до розписки від 18.11.2014 (т.1 а.с.9), ОСОБА_4 отримала від позивачки 5000 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно із розписки від 09.12.2014 (т.1 а.с.10), ОСОБА_3 отримав від позивачки 5000 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідно до розписки від 18.09.2015 (т.1 а.с.11), ОСОБА_3 отримав від позивачки 3000 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно із розписки від 31.03.2016 (т.1 а.с.12), ОСОБА_3 отримав від позивачки 2600 доларів США згідно усної угоди стосовно купівлі квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання стало-ся з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання стало-ся з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплати-ти суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) зав-датку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку йо-го виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній до-говір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкою грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України суд дійшов висновку про те, що сума, яка надана позивачкою відповідачам згідно розписок, наведених вище, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20450 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів та 852,18 доларів США як три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5000 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів.

Вирішуючи питання застосування наслідків пропуску строку давності позивачкою, як про це наголошує відповідач, суд приходить до висновку, що як вбачається із долучених до справи розписок відповідачів по справі про отримання авансових грошових коштів, у цих розписках строк виконання не визначений, а приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 на час отримання ним коштів не був власником квартири АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу не укладався і конкретний строк за зобов`язаннями не визначався, а позивачка відмовилася від укладення договору в 2018 році, то саме з цього часу слід обчислювати початок строку перебігу позовної давності, який згідно ч.5 ст.261 ЦК України, не є пропущеним.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від про-строченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи №444/2121/19 позовну заяву із вимогою повернути позивачці грошові кошти, отримані як аванс, відповідач но справі ОСОБА_3 отримав 18.10.2019 року, що підтверджується поштовим відправленням (Том 1 а.с.36).

Тому, з урахуванням вищезазначених вимог ч.2 ст,530 ЦК України, останнім днем для добровільного виконання ОСОБА_3 зобов`язання щодо повернення вище-вказаних грошей слід вважати 25 жовтня 2019 року.

Відтак, розрахунок 3% річних на підставі частини 2 ст.625 ЦК України мас визначатись за період з 26 жовтня 2019 року по 15 лютого 2021 року у розмірі 852.18 доларів США.

Розрахунок здійснюється за формулою: Сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100, де С- сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

3 26.10.2019 р. по 26.10.2020р. 365 днів прострочення.

З 27.10.2020р. по 15.02.2021р. 142 днів прострочення.

Всього період прострочення грошового зобов`язання 507 днів.

Відтак, 20450,00 х 3% х 507: 365:100 = 852,18 доларів США - сума 3% річних, яка підлягає: стягненню з відповідача ОСОБА_3 .

При цьому, правова позиція щодо можливості виконання договірних зобов`язань за договором позики, у тому числі нарахування 3% річних, що має компенсаційний характер, в іноземній валюті викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Порушене відповідачем цивільне право позивачки підлягає захисту в судовому порядку.

Покликання відповідача на те, що кошти, які йому надавала позивачка їй не належали, а належали третій особі по справі спростовується змістом наданих і долучених до справи розписок, а доказів протилежного відповідачем суду не представлено.

Також, позивачкою заявлено про відшкодування за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу, розглядаючи яку суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу .

За умовами ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі часткового задоволення по-зову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Представником позивача заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 19703,73 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до акта № АП-01/01/21 здачі - приймання робіт від 18 січня 2021 року представник зазначає наступні види юридичних послуг: попередня консультація 600 грн., складання клопотання адвоката 1200 грн., складання клопотання адвоката 300 грн., скла-дання і подання суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи 350 грн., вироблення правової позиції у справі 3000 грн., складання адвокатського запиту 900 грн., складання і подання адвокатського запиту 1200 грн., складання і подання адвокатського запиту 750 грн.

Згідно акта № АП-03/02/21 здачі - приймання робіт від 16 лютого 2021 року предста-вник зазначає наступні види юридичних послуг: складання і подання до суду клопотання 1000 грн., складання, подання суду і надсилання сторонам позовної заяви 6300 грн., скла-дання і подання суду письмових заперечень 1200 грн., складання і подання суду доповнення до клопотання 1950 грн., участь в судовому засіданні 1200 грн.

Відповідно до акта № АП-02/05/21 здачі - приймання робіт від 06 травня 2021 року представник зазначає наступні види юридичних послуг: участь в судовому засіданні 1200 грн., складання і подання заяви про забезпечення позову - 1000 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів-мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

Верховний Суд у Постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20 (провадження №К/9901/6151/21) зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу д-помогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У постанові Верховного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 280/1765/19 (провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатами вказаних вище послуг. Суд вважає, що ознайомлення з матеріалами справи її аналіз, погодження правової позиції з клієнтом, підготовка позовної заяви, інших заяв для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, відтак суд прийшов переконання, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними з обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 5000 гривень.

За таких обставин з відповідачів на користь позивачки підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача ОСОБА_3 слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 4237,23 грн судового збору. Крім того, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7478,28 гривень судового збору, а з ОСОБА_4 слід стягнути к на користь держави 1828,43 гривні судового збору (1% від суми задоволеного позову).

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20450 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів та 852,18 доларів США як три проценти річних за прострочення грошового зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5000 доларів США, отриманих як аванс грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 237,23 гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 7478,28 гривень судово-го збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1828,43 гривні судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядкуст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

відповідач ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

третя особа ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Повне рішення суду складено 06 лютого 2023 року.

Суддя Г.О.Шашуріна