Справа № 697/4/23
Провадження № 2/697/164/2023
23 лютого 2023 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Євтушенко Б.В.,
за участі секретаря судового засідання Румини М.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивач в особі представника адвоката Константінової Т.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрована його дочка ОСОБА_2 , яка фактично з початку 2016 року за місцем реєстрації не проживає. Факт реєстрації відповідача в будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, спричиняє певні труднощі та додаткові витрати. Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 та встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційних органів для зняття з реєстрації ОСОБА_2 .
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 09.01.2023 відкрито провадження у справі з розглядом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи ухвалою суду від 06.02.2023 відкладено на 23.02.2023.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Константінова Т.М. у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.
Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.04.2009 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.04.2009 (а.с. 13-14).
Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 та довідки Управління «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Канівської міської ради № 5280-01-09 від 29.12.2022 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-8, 10).
З довідки територіального комітету № 12 від 30 грудня 2022 року за № 29 (а.с 9) вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою фактично не проживає.
Згідно Акта фактичного проживання осіб (а.с. 15), ОСОБА_2 фактично не проживає в будинку АДРЕСА_1 з вересня 2015 року по даний час. Фактичне місце проживання ОСОБА_2 - невідоме.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).
Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.
Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником жила або законом.
За результатами розгляду справи, судом встановлено, що цивільні права позивача порушуються відповідачем, тобто останньою створені власнику нерухомого майна перешкоди у здійсненні права власності майном, а тому права ОСОБА_1 підлягають захисту відповідно до ст. 391 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові №502/922/18 від 10.02.2021.
Такий висновок суду узгоджується також із висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Так, зазначено, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, пред`явивши одну з вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено.
Таким чином, у суду є підстави для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , оскільки, вона без поважних причин відсутня за вказаною адресою з вересня 2015 року по теперішній час, тобто, понад один рік.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
Орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Б . В . Євтушенко