справа № 165/412/23
провадження №2-о/165/36/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

представника заявника Дмитрук В.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

встановив:

06 лютого 2023 року заявник ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 08.07.1983 рік, на прізвище « ОСОБА_2 » (російською мовою), з внесенням зміни прізвища після одруження на « ОСОБА_2 » (російською мовою); архівної довідки ВСП « Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського Національного університету ім.Лесі Українки» №06-07/28 від 13.06.2022 про період навчання в Луцькому технікумі радянської торгівлі з 01 вересня 1981 року по 30 червня 1983 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 19.01.2023 до Нововолинського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФ України у Волинській області за призначенням пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-1У від 09.07.2003, як особа, що досягла 60-річного віку за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Вказує, що для підтвердження трудового стажу заявник надала до сервісного центру трудову книжку серії НОМЕР_1 , дата заповнення 08.07.1983, диплом НОМЕР_2 про навчання в 1981-1983 рр. в Луцькому технікумі радянської торгівлі по спеціальності «товарознавство і організація торгівлі промисловими товарами», дата видачі 30.06.1983, та архівну довідку ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського Національного університету ім.Лесі Українки» (далі ФКТБП ВНУ ім. Лесі Українки) №06-07/28 від 13.06.2022р. на підтвердження періоду навчання в Луцькому технікумі радянської торгівлі.

Зазначає, що рішенням № 21 від 27.01.2023, заявнику відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу. З вказаного рішення вбачається, що до страхового стажу ОСОБА_2 не зараховано: періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 дата заповнення 08.07.1983, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_3 від НОМЕР_5.10.2013, у якому дошлюбне прізвище заявниці вказано « ОСОБА_2 »; період навчання на денній формі у Луцькому технікумі радянської торгівлі, що підтверджено довідкою №06-07/28 від 13.06.2022, оскільки по батькові заявниці у цій довідці вказано « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним ОСОБА_2 .

Через невідповідність дошлюбного прізвища в трудовій книжці, прізвищу вказаному у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 від НОМЕР_5.10.2013, та невідповідність по батькові в архівній довідці про період навчання на денній формі, паспортним даним заявниці, ОСОБА_2 не може підтвердити наявний у неї трудовий стаж, необхідний заявниці для призначення пенсії, тому вона змушена звернутись в суд із заявою для встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Вказує, що внести виправлення на титульній сторінці трудової книжки стосовно дошлюбного прізвища заявниці на даний час неможливо, оскільки Волинське об`єднання «Спорттовари» ліквідоване, що підтверджується довідкою ГУ статистики у Волинській області від 22.07.2022 № 02.3-16/101.

Просить встановити факт належності їй, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 08.07.1983 рік, де дошлюбне прізвище власника трудової книжки вказано « ОСОБА_2 » (російською мовою), з внесенням зміни прізвища після одруження на « ОСОБА_2 » (російською мовою); архівної довідки ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського Національного університету ім.Лесі Українки» №06-07/28 від 13.06.2022 про період навчання заявниці в Луцькому технікумі радянської торгівлі з 01 вересня 1981 року по 30 червня 1983 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Дмитрук В.П. заяву підтримала з наведених підстав. Просила задоволити заяву в повному обсязі. Зазначила, що у наданих заінтересованою особою ГУ ПФУ у Волинській області письмових поясненнях на підтримання тверджень, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом, не правильно зроблено посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №539/4118/19, оскільки у даній справі вирішувалось питання про підтвердження заявником статусу учасника ліквідаціїї аваріїї на ЧАЕС, що є відмінним від підтвердження особою наявного трудового стажу для призначення пенсіїї за віком.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав суду письмові пояснення, в яких просить справу розглядати без участі представника ГУ ПФУ у Волинській області. У письмових поясненнях вказано, що між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області виник спір, пов`язаний із доведенням наявності підстав для встановлення фактів трудового стажу, не пов`язаний з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням, а тому, на думку представника заінтересованої особи, в даному випадку неможливо застосувати норми п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Крім того, вказано, що довідка про підтвердження трудового стажу не є правовстановлюючим документом, а тому цей факт не може бути встановлений на підставі вищевказаної норми закону. При цьому на обгрунтування своїх доводів, посилаються на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19.

Заслухавши пояснення представника заявника Дмитрук В.П. , проаналізувавши письмові пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Кабінет Міністрів України Постановою №637 від 12.08.1993 (зі змінами) затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У вказаному Порядку зазначено, що основним документом , що підтверджує стаж роботи , є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудоваий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби,навчання а також архівними установами.

Звертаючись до структурного підрозділу ПФУ, із заявою про призначення пенсії за віком, ОСОБА_2 на підтвердження трудового стажу надала свою трудову книжку, яка містить розбіжності у написанні її дошлюбного прізвища, оскільки російською мовою на титульній сторінці не правильно записано прізвище, імя, по батькові власника трудової книжки « ОСОБА_2 », що не відповідає запису у свідоцтві про шлюб, де правильно записано дошлюбне прізвище заявниці « ОСОБА_2 ». На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, заявниця надала архівну довідку ВСП « Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського Національного університету ім.Лесі Українки» №06-07/28 від 13.06.2022 про період навчання в Луцькому технікумі радянської торгівлі з 01 вересня 1981 року по 30 червня 1983 року, де неправильно зазначено по батькові заявниці, зокрема замість « ОСОБА_2 », вказано « ОСОБА_2 ».

На підтвердження факту належності заявниці трудової книжки та архівної довідки, які надані на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, ОСОБА_2 подала суду копію свідоцтва про шлюб, згідно з яким в актовому записі про одруження від 05 серпня 1985 року №342 зазначено її дошлюбне прізвище ОСОБА_2 та прізвище після одруження ОСОБА_2 (а.с.17); титульним записом трудової книжки, де дата народження, освіта, спеціальність, записані на титульній сторінці трудової книжки, збігаються з датою народження, освітою, спеціальністю заявника (а.с.6); записами про її прийняття і звільнення з роботи, що містяться в трудовій книжці за НОМЕР_6,№ НОМЕР_4 (а.с.8,9), копією трудового договору від 28.01.2002 року про прийняття на роботу продавцем за трудовим договором з підприємцем ОСОБА_10 (а.с.11), копією диплому серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1983 про навчання в 1981-1983 рр. в Луцькому технікумі радянської торгівлі по спеціальності «товарознавство і організація торгівлі промисловими товарами» (а.с. 15).

З архівної довідки ФКТБП ВНУ ім. Лесі Українки №06-07/28 від 13.06.2022 (а.с.14) вбачається, що в особовій справі ОСОБА_2 містяться, зокрема, такі документи, як заява про зарахування, атестат про середню освіту, медична довідка, характеристика зі школи, автобіографія, особиста картка, залікова книжка, характеристика з Луцького технікуму радянської торгівлі, в яких значиться особа заявниці ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року у пункті 1 постанови № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналіз наведених норм цивільного процесуального права та роз`яснень Верховного Суду України, дають підстави для висновку, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2021 року у справі №233/2021/19 (провадження №14-166цс20, пункт39) конкретизувала свої висновки щодо визначення подібності правовідносин. Зокрема, вказала, що на предмет подібності потрібно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність варто також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Врахоуючи наведене, суд приходить до висновку, що правовідносини у справі № 539/4118/19, на яку посилається представник заінтересованої особи, як на правову позицію викладену у постанові ВС від 23.05.2022, на думку суду не є тотожними та подібними, а тому не підлягає застосуванню у даній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне, беручи до уваги, що факт, який підлягає встановленню, має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення права заявника ОСОБА_2 , на пенсію по віку, і встановлює факт належності правовстановлюючих документів, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать: трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 08.07.1983 рік, дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » (російською мовою), з внесенням зміни прізвища після одруження на « ОСОБА_2 » (російською мовою); архівна довідка ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського Національного університету ім.Лесі Українки» №06-07/28 від 13.06.2022 про навчання в Луцькому технікумі радянської торгівлі з 01 вересня 1981 року по 30 червня 1983 року, який необхідний заявнику для підтверження трудового стажу для призначення пенсії по віку, що передбачено п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст. 263, ст. 264, п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, - суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності документів, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать правовстановлюючі документи: трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 08.07.1983 рік, на дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » (російською мовою), з внесенням зміни прізвища після одруження на « ОСОБА_2 » (російською мовою); архівна довідка ВСП «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського Національного університету ім.Лесі Українки» №06-07/28 від 13.06.2022 про навчання в Луцькому технікумі радянської торгівлі з 01 вересня 1981 року по 30 червня 1983 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук