Справа 165/2600/21
Провадження 2/165/34/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 04.12.2015 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.02.2017 шлюб було розірвано. Відповідач не проживає з сім`єю, сином не цікавиться, матеріально його не утримує. Зазначає, що вона з дитиною раніше проживали у м. Сєвєродонецьк Луганської області, проте через загострення військової ситуації переїхали в м.Нововолинськ, де вона влаштувала дитину у дошкільний навчальний заклад №4 та робить усе задля безпеки та належних умов проживання сина. Разом з тим, ОСОБА_3 не піклується про свого сина, зокрема про його оздоровлення, оскільки не надав дозволу на виїзд останнього за кордон на відпочинок. Факт самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та належних умов проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із матір`ю підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вказує, що 04 серпня 2021 року було проведено обстеження умов проживання дитини, та встановлено, що малолітній ОСОБА_4 вважає відчима ОСОБА_11 своїм рідним батьком, біологічного батька він за своє життя не бачив ні разу. Стверджує, що жодних перешкод у спілкуванні з дитиною вона відповідачу не чинить, проте він не користується такою можливістю, навіть не спілкується з сином телефонним зв`язом, проявляючи цілковиту безтурботність. Враховуючи, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не проживає та не здійснює за нею належного догляду, просить позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з наведених у позовній заяві підстав. Позивач наголосила, що відповідач бачив сина, коли сторони розривали шлюб, тобто на початку 2017 року. Після цього ОСОБА_3 не виявляв бажання зустрічатися та спілкуватися з дитиною, не проявляв інтересу до життя сина, не приймав участі у його утриманні. Стверджує, що вона не чинила перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, а ОСОБА_3 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначила, що ОСОБА_4 не знає біологічного батька і вважає таким вітчима ОСОБА_11 , який виховує його змалку та піклується про дитину і між ними склались теплі стосунки, притаманні для щасливої родини. Просить задоволити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, а також шляхом надіслання на адресу його реєстрації судового виклику (а.с.143). Причину неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради І.О.Думич, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 у відсутності представника органу опіки і піклування. При цьому зазначила, що підтримує висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, затверджений рішенням виконкому №321 від 04.08.2022(а.с.173).

28.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, адвокатом Верхола І.О., в якому вказано, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та безпідставним. Зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відзиві вказано, що відповідач цікавиться дитиною, щиро готовий допомагати в усіх її потребах, регулярно спілкується з сином, пересилає грошові перекази. Зазначає, що позбавлений в повній мірі виконувати належним чином батьківські обов`язки, оскільки позивач в лютому 2017 року змінила місце проживання і разом з малолітнім сином, без дозволу відповідача виїхала в м.Нововолинськ Волинської області. Готовий виховувати дитину і бачитися з нею щодня, допомагати у навчанні, створювати умови для отримання сином освіти, за умови, не перешкоджання в цьому з боку позивача. Просить у задоволенні позову відмовити.

09.11.2022 представник відповідача адвокат Верхола І.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи, який призначений на вказану дату, з підстав зайнятості у інших судових засіданнях Одеського апеляційного суду (а.с.174).

06.03.2022 представник відповідача в судове засідання потворно не з?явився, будучи повідомленим про день, час місце розгляду справи шляхом надіслання повідомлення на вказану ним у зверненнях до суду, електронну адресу та номер мобільного телефону, а також поштовим зв`язком з надіслання рекомендованого відправлення з повідомленням про вручення особисто адресу 01.03.2023.

Ухвалою суду від 17.08.2022 (а.с.148), було задоволено заяву представника відповідача адвоката Верхола І.О. про його участь у всіх судових засіданнях у даній справі в режимі ВКЗ поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, однак 06.03.2023 для участі в судовому засіданні представник відповідача на зв`язок не вийшов, за вказаним ним номером мобільного телефону НОМЕР_1 не відповів, що підтверджено довідкою секретаря судових засідань від 06.03.2023.

Клопотань від представника відповідача на адресу суду про відкладення розгляду справи, призначеного на 06.03.2023, до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши докази надані сторонами як на підтримання так і на заперечення позову, суд дійшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.02.2017 було розірвано (а.с.30).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини (а.с.23).

З пояснень позивача судом встановлено, що батько дитини після 2017 року не цікавився життям,розвитком,умовами проживання, в тому числі безпекою та станом здоров?я сина, не приймав участі в його утриманні. Вона з дитиною змушена була залишити місце постійного проживання, в зв`язку із бойовими діями на території Донецької області.

На заперечення позову, представник відповідача подав до суду відзив, який не містить жодних доказів на підтвердження вказаних у ньому доводів щодо безпідставності вимог позивача. Так, у відзиві зазначено, що відповідач, як батько дитини, постійно цікавився життям сина, надавав грошову допомогу на його утримання, проте до відзиву додано лише фотокопії світлин, на яких зображено чоловіка та дитину, без опису і дати. Позивач пояснила, що це фото відповідача з сином зроблені у 2017 році, а саме в той час коли сторони розривали шлюб. Доказів на підтвердження прийняття участі відповідача в утриманні дитини, зокрема фіскальних документів про перекази коштів чи придбання майна, відповідачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження того, що позивач чинила відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, зокрема звернень для вирішення питання зустрічей з дитиною до органу опіки і піклування чи до поліції із заявами про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином, що підтверджено висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_4 (а.с.155).

Представник позивача ОСОБА_2 звертався до служби у справах дітей із заявами з метою захисту прав та інтересів малолітнього ОСОБА_4 (а.с.50-51, 56-57).

Актами обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_4 від 16.01.2021 та від 04.08.2021 встановлено, що дитина вважає своїм батьком ОСОБА_11 , про біологічного батька нічого не знає, а також підтверджено, що наявні усі необхідні умови для проживання дитини за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.68, 71).

Із довідок Нововолинського дошкільного навчального закладу №4 від 04.01.2021 №02 та від 22.07.2021 №61 вбачається, що батько малолітнього ОСОБА_4 вихованням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, у дошкільному навчальному закладі не був. (а.с.74, 77).

З висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 04 серпня 2022 року №321 вбачається, що ОСОБА_3 самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому є необхідність у позбавленні його батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 (а.с.155).

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від обов`язку по вихованню малолітнього сина ОСОБА_4 , не утримує його та не проявляє щодо нього батьківської турботи, а тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи спір, суд враховує висновок Верховного Суду, що наведений у постанові від 29 вересня 2021 у справі №459/3411/18, де вказано, що факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.

Встановлені обставини та надані стороною позивача на їх підтвердження належні та допустимі докази, підтверджують винну поведінку відповідача та дають суду підстави зробити висновок про свідоме, умисне ухилення ОСОБА_3 від виконання обов`язків по вихованню та утриманню сина.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів і присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 12 серпня 2021 року.

Рішення щодо платежу по аліментах в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача 1073,60 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та в дохід держави 1073,60 грн. судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, на підставі ст.ст.164, 166, 180, 182, 184, 191 СК України, суд,-

вирішив :

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 12 серпня 2021 року.

Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий підпис О.Р.Ференс-Піжук