Справа №173/77/23
Провадження №2/173/253/2023
"16" березня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.
При секретареві Салтиковій С.І.
За участю: представника позивача - Качуєвської І.Г.
Третьої особи ОСОБА_1 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом Верхівцевської міської ради в особі служби у справах дітей Верхівцевської міської ради, в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна і стягнення аліментів ,-
17.01.2023 року до суду звернувся позивач Верхівцевська міська рада, в особі служби у справах дітей Верхівцевської міської ради, в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна і стягнення аліментів
24.01.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.
25.01.2023 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 16.03.2023 року.
16.03.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 16.03.2023 року.
Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.
16.03.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по відношенню до їх малолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) кожного із відповідачів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно .
Встановити над малолітньою, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити ОСОБА_1 її опікуном.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідачі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають малолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В порушення вимог ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідачі, ОСОБА_3 ,.і ОСОБА_4 , злісно ухиляються від виконання цих своїх обов`язків, не бажають займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки.
Мати та батько самоусунулися від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши її у сторонньої особи ОСОБА_1 з 12 червня 2021 року та по сьогоднішній день.
Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 04.08.2022 року № 232, стало відомо, що зі слів гр. ОСОБА_1 , малолітня дитина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в її родині з 12 червня 2021 року. За час перебування дитини у ОСОБА_1 ,. батьки дівчинки не звертались до їхньої служби щодо повернення її на проживання у рідну сім`ю. Будь-які відомості про участь у вихованні та утримання батьками дитини відсутні.
Відповідно до характеристики відповідачка за місцем своєї реєстрації не проживає. раніше проживала на території Верхівцевської міської ради з 2017 по 2019 рік, разом з нею мешкали 4-ро малолітніх дітей. За час проживання характеризувалася з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв, ніде не працювала, вихованням дітей взагалі не займалася, часто залишала дітей на сторонніх осіб. В 2019 року ОСОБА_3 ,. була позбавлена батьківських прав по відношення до свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Спеціалістам служби у справах дітей Верхівцевської міської ради вдалося додзвонитись до відповідачки, ОСОБА_3 , яка в ході розмови пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Також пояснила, що її доньки мешкають окремо від неї в гр.. ОСОБА_1 .
Відповідно до листа «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики управління Львівськї міської ради» від 03.11.2022 року № 260001 стало відомо, що у Львівській територіальній громаді вулиці Гарганської немає. По телефону їм вдалося зв`язатись із гр.. ОСОБА_3 , яка спочатку підтвердила, що вона мешкає у м. Львові, потім повідомила, що мешкає у с. Тутіна біля Львова. Проте зв`язок був поганий, тому розчути іншої назви не вдалося. В подальших телефонних розмовах ОСОБА_3 , відмовилась назвати фактичну адресу свого проживання. Окрім цього ОСОБА_3 ,. зазначила, що її діти проживають не з чужими людьми, а з бабусею, і що вона з дітьми спілкується в телефонному режимі. Гр. ОСОБА_3 , було повідомлено що її можуть позбавити батьківських прав.
Про відповідача, ОСОБА_4 , нічого не відомо, будь-яка інформація про нього відсутня, інформація про його місце знаходження також відсутня. Крім того зі слів ОСОБА_1 ,. встановлено, що ОСОБА_4 ,. не є біологічним батьком ОСОБА_2 , а її батьком є покійний син ОСОБА_1 , - ОСОБА_1 .
Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не може захистити свої права та законні інтереси, й стало підставою звернення із позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.
Відповідачі, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, втому числі і шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади. Відзив на позовну заяву не подали.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 ,. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також пояснила, що діти вже тривалий час проживають разом з нею. Мати дітей є безвідповідальною. Зі старшими дітьми відповідачки траплялись навіть нещасні випадки, які призвели до загибелі дитини. Ще одна донька відповідачки завагітніла від співмешканця ОСОБА_3 , і на даний час також проживає у неї разом з новонародженою дитиною. ОСОБА_3 , вже неодноразово позбавлялась батьківських прав по відношенню до своїх дітей. Так її син, ОСОБА_6 вже давно проживає з нею і мати позбавлена відносно нього батьківських прав. Її син є біологічним батьком, як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 . Хто такий ОСОБА_4 , вона не знає, так як ніколи цю людину не бачила. Ніхто з батьків дітей не відвідував, їх вихованням не займався, матеріально не утримував. Тому вона просить позбавити їх батьківських прав та призначити її опікуном над ОСОБА_8 .
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають малолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.
В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідачі, ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , злісно ухиляються від виконання цих своїх обов`язків, не бажають займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки.
Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;.
Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини, займають по відношенню до неї пасивну позицію.
Відповідно до характеристики Верхівцевської міської ради від 03 січня 2023 року на ОСОБА_3 ,. встановлено, що відповідачка, ОСОБА_3 , за місцем своєї реєстрації не проживає. Раніше проживала на території Верхівцевської міської ради з 2017 по 2019 рік, разом з нею мешкали 4-ро малолітніх дітей. За час проживання характеризувалася з негативної сторони, схильна до вживання алкогольних напоїв, ніде не працювала, вихованням дітей взагалі не займалася, часто залишала дітей на сторонніх осіб. В 2019 року ОСОБА_3 , була позбавлена батьківських прав по відношення до свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією характеристики.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , самоусунулися від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши її у сторонньої особи ОСОБА_1 з 12 червня 2021 року та по даний час.
Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 04.08.2022 року № 232, стало відомо, що зі слів гр. ОСОБА_1 , малолітня дитина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в її родині з 12 червня 2021 року. За час перебування дитини у ОСОБА_1 ,. батьки дівчинки не звертались до їхньої служби щодо повернення її на проживання у рідну сім`ю. Будь-які відомості про участь у вихованні та утримання батьками дитини відсутні.
Спеціалістам служби у справах дітей Верхівцевської міської ради вдалося зателефонувати до відповідачки, ОСОБА_3 , яка в ході розмови пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . Також пояснила, що її доньки мешкають окремо від неї в гр. ОСОБА_1 .
Відповідно до листа «Служби у справах дітей Департаменту гуманітарної політики управління Львівської міської ради» від 03.11.2022 року № 260001 стало відомо, що у Львівській територіальній громаді вулиці Гарганської немає. По телефону їм вдалося зв`язатись із гр. ОСОБА_3 , яка спочатку підтвердила, що вона мешкає у м. Львові, потім повідомила, що мешкає у с. Тутіна біля Львова. Проте зв`язок був поганий, тому розчути іншої назви не вдалося. В подальших телефонних розмовах ОСОБА_3 ,, відмовилась назвати фактичну адресу свого проживання.
Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , приховує своє фактичне місце проживання та не бажає займатись вихованням доньки.
Місце знаходження відповідача ОСОБА_4 , також невідоме і останній ніколи із донькою не спілкувався та її вихованням не займався.
Відповідно до висновку № 58 від 06.01.2023 року органу опіки та піклування Верхівцевської міської ради було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 ,.і ОСОБА_4 , по відношенню до їх малолітньої доньки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією висновку органу опіки і піклування.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню дітей, а також встановити, що мати, батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Оцінюючи всі надані докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини відповідачів щодо її належного виховання та утримання. Так, відповідачі свідомо не виконують свої батьківські обов`язки, належним чином не піклуються про дитину, не проявляють заінтересованості у її подальшій долі. Відповідачі ніяким чином не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не забезпечують навчання дитини та здобуття нею освіти, що негативно впливає як на фізичний так і духовний розвиток дитини, як складових частин її виховання. Байдуже ставлення відповідачів до долі доньки проявляється і в тому, що відповідачі залишили дитину, фактично на сторонню особу, до дитини зовсім не з`являються, приховують місце свого перебування. З моменту звернення позивача з позовом до суду до розгляду справи судом відповідачі своєї поведінки не змінили. Дані обставини розцінюються судом, як те, що відповідачів не цікавить, що в подальшому буде з їхньою донькою. Крім того відповідачі вже позбавлені батьківських прав по відношенню до своєї іншої дитини, та ніяких заходів з приводу поновлення батьківських прав не вжили.
При цьому відповідачі є працездатними особами за віком, мають можливість працювати і відповідно утримувати свою дитину та виховувати її, забезпечувати дитині нормальні умови для проживання та виховання, лікування, навчання в освітніх закладах, тощо. Але мати і батько свідомо не бажають виконувати своїх батьківських обов`язків, забрати доньку в свою родину.
Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько свідомо самоусунувся від участі у їх вихованні та утриманні.
Виходячи з вищевикладених обставин суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, який передбачений нормами Сімейного кодексу України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських відповідачів по відношенню до їх малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав суд приходить до висновку і про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно якої останні позбавляються батьківських прав в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) кожного із відповідачів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Відповідно до вхідного реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 17 січня 2023 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період.
Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
На підставі чого суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити до Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.
Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення опіки та призначення опікуна, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України - суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу і піклування.
Оскільки судом ухвалюється рішення про позбавлення відповідачів, матері і батька дитини, батьківських прав. Таким чином дитина є такою, що позбавлена батьківського піклування тому є підстави для призначення опіки.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , протягом тривалого часу фактично опікується дитиною, характеризується позитивно, має прибуток, не судима. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 ,. встановлено, що умови, де проживає дитина є задовільними, діти мають окрему кімнату з ліжками, є місце для зберігання речей. В будинку є вода. Плита. Кімнати обладнані необхідними меблями. Стосунки в сім`ї добрі. Такими чином ОСОБА_1 ,. створила належні житлово-побутові умови для проживання дітей. З чого суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в даній частині та призначення ОСОБА_1 , опікуном над малолітньою дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , судовий збір на користь держави в сумі по 2 147 грн. 20 коп., з кожного так як судом ухвалюється рішення про задоволення двох позовних вимог .
На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом Верхівцевської міської ради в особі служби у справах дітей Верхівцевської міської ради, в інтересах малолітньої дитини : ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна і стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: м. Сніжне Донецької області, по відношенню до їх малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якої зареєстроване 15 червня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 365.
Встановити опіку над малолітньою дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РОНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: м. Сніжне Донецької області, аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу), кожного, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РОНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити до Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: м. Сніжне Донецької області, на користь держави судовий збір в сумі по 2 147 грн. 20 коп., з кожного

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 27.03.2023 року

Дата набрання законної сили: 26.04.2023 року