Провадження № 2/336/1485/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи ЄУН 336/2488/23 (номер провадження 2/336/1485/2023) за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Мішин Михайло Вікторович, до ОСОБА_2 , інша особа ОСОБА_3 , трет особа: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін Віктор Вікторович,

про визнання заповіту недійсним,

встановив:

21 березня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Мішин Михайло Вікторович, до ОСОБА_2 , інша особа ОСОБА_3 , третяособа: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін Віктор Вікторович, про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Петренко Л.В.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому згідно зі ст.185 ЦПК України, її належить залишити без руху, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.1, 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Натомість в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначена інша особа - ОСОБА_3 , проте у справах позовного провадження таких учасників справи, як інша особа не має. Позивачу необхідно визначитися з учасниками справи.

Згідно положень ч.4, 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Якщо, ОСОБА_3 є відповідачем, то позивачу необхідно викласти зміст позовних вимог до кожного з них.

Всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 175, ч.ч. 3, 5 ст. 177 ЦПК України позивач не зазначає у позовній заяві про склад та обсяг спадкового майна після померлої ОСОБА_4 , та не надає доказів на підтвердження цих обставин.

Крім того, в позовній заяві зазначена третя особа: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін Віктор Вікторович.

Відповідно до ст. 52, 53 ЦПК України треті особи є такі, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

В позовній заяві не зазначено на стороні позивача чи відповідача виступає зазначена третя особа, чи заявляє вона самостійні вимоги щодо предмета спору чи не заявляє.

Позивачу необхідно уточнити третю особу.

В позовній заяві ставиться вимога про визнання заповіту недійсним, а саме позмвач просить визнати недійсним заповіт, укладений від імені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , посвідчений 26.11.2019 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркіним Віктором Вікторовичем за реєстровим номером 1586.

Заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України).

Відповідно до статті 202 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Глава 16 ЦК України встановлює поняття правочинів, підстави визнання їх недійсними та правові наслідки їх вчинення і це є загальні норми права. Проте ст. 1257 ЦК України містить норми щодо недійсності заповіту, які є спеціальними нормами і унеможливлюють застосування загальних норм для визнання недійсності правочинів (статті 215, 225 ЦК України).

Визнати заповіт недійсним можливо лише через суд, подавши позовну заяву до районного суду за місцем відкриття спадщини (смерті заповідача).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті Донецька область Краматорський район місто Костянтинівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 03 січня 2022 року.

Відповідно до положень статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207- VII від 15 квітня 2014 року, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

З матеріалів доданих до позовної заяви слідує, що за заявою інших спадкоємців відкрита спадкова справа № 14/2022 від 05.05.2022 року щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Вікторією Вікторівною, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правила виключної підсудності виключають можливість застосування при пред`явленні позову норм інших видів підсудності - загальної, альтернативної, договірної і підсудності пов`язаних між собою вимог. У разі конкуренції правил підсудності, повинні застосовуватися правила виключної підсудності.

Як роз`яснено в п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як правило, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, суди враховують роз`яснення, викладені в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» N 9 від 6 листопада 2009 року та пунктах 41, 42 постанови пленуму від 01 березня 2013 N 3 ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Так, предметом вказаного позову є визнання заповіту недійсним.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, до спадкового майна у вказаній справі відноситься: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка загальною площею 5,3401 га кадастровий № :027:0009, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бережанської сільської ради Верхньорогачиського району Херсонської області.

Позивачем не наведено обставин щодо підсудності справи.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків та надання можливості позивачу надати суду докази підсудності даної справи саме Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Мішин Михайло Вікторович, до ОСОБА_2 , інша особа ОСОБА_3 , трет особа: приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Хаяркін Віктор Вікторович, про визнання заповіту недійсним, - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів, з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Петренко