К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2023 року місто Київ

справа № 359/11024/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/832/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у складі судді Семенюти О.Ю. від 10 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що 13 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 , було укладено у простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого, сторони домовились укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній садового будинку АДРЕСА_1 у строк до 15 вересня 2021 року.

На виконання умов попереднього договору, позивачем було передано ОСОБА_3 завдаток в розмірі 267 686 грн., що на момент підписання договору було еквівалентно 10 000 доларів США.

Посилаючись на те, що основний договір купівлі-продажу так і не був укладений, попередній договір купівлі-продажу є нікчемним, оскільки не був нотаріально посвідчений, позивач просила солідарно стягнути з відповідачів безпідставно набуті кошти в розмірі 267 686 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 267 686 грн. У задоволенні позову в частині стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 338 грн. 45 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у супереч частини 1 статті 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, а тому є неукладеним і відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України ОСОБА_3 зобов`язаний повернути безпідставно набуті кошти. При цьому матеріали справи не містять доказів, що спірні грошові кошти були передані ОСОБА_4 , а тому обов`язок з їх повернення в солідарному порядку у останнього не виник.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково вважав, що попередній договір купівлі-продажу є неукладеним, оскільки відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину свідчить саме про його нікчемність. Крім того, статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, зокрема, пов`язані із нікчемністю правочину особи, яку він представляє, а тому в даному випадку має бути саме солідарне стягнення безпідставно набутих коштів з обох відповідачів.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не подали відзиви на апеляційну скаргу.

Процесуальні дії, вчинені судом апеляційної інстанції

Ухвалами Київського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, 24 січня 2023 року, задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів. Витребувано у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Генерального консульства України в Нью-Йорку через Міністерство закордонних справ України копію довіреності, посвідчену консулом генерального консульства України в Нью-Йорку (Сполучені Штати Америки)

Лапою Т.С., зареєстровану в реєстрі за № 772/21 від 15 червня 2021 року, що була видана ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_4 .

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що на підставі довіреності від 15 червня 2021 року, посвідченої консулом генерального консульства України в Нью-Йорку (Сполучені Штати Америки) Лапою Т.С., зареєстрована в реєстрі за № 772/21, ОСОБА_4 уповноважив, зокрема, ОСОБА_3 вести його справи та представляти інтереси з питань продажу садового будинку за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 133,1 кв.м та прилеглу до нього земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:5622, загальною площею 0,1127 га, які знаходяться за адресою: Київська область, Бориспільський район, сільська рада Вишеньківська, "Веселка плюс" садівницьке товариство громадська організація. Строк дії довіреності до 15 червня 2022 року (а.с. 174-175).

13 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який діяв від імені ОСОБА_4 , укладено у простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, відповідно до умов якого, сторони домовились укласти договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці :04:001:5622, у строк до 15 вересня 2021 року (а.с.6-7).

В цей же день, на підтвердження зобов`язань і на забезпечення виконання умов договору, ОСОБА_1 передала ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 267 686 грн. (а.с.8).

У визначений попереднім договором строк договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений не був.

17 вересня 2021 року ОСОБА_1 направила ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вимогу про повернення безпідставно отриманих коштів, яка залишена останніми без виконання (а.с.9-13).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною 4 статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно зі статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Із змісту договору від 13 серпня 2021 року вбачається, що його предметом є попередня угода про намір укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим договором.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки вимоги щодо нотаріального посвідчення попереднього договору від 13 серпня 2021 року дотримано не було, то зазначений договір у силу частини 1 статті 220 ЦК України є нікчемним і згідно з пунктом 2 частини 1 статті 216 ЦК України продавець зобов`язаний повернути позивачу все, що він отримав на виконання цього правочину.

Суд першої інстанції вказаних норм матеріального права не врахував, а тому помилково встановив, що попередній договір купівлі-продажу є неукладеним.

Стосовно особи, яка зобов`язана повернути позивачу отримані за нікчемним правочином грошові кошти, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статі 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (частина 1 статі 244 ЦК України).

Частиною 1 статі 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (стаття 1003 ЦК України).

Основним правом представника є повноваження діяти від імені і за рахунок особи, яку він представляє. Повноваження не лише надає представникові можливість діяти від імені

особи, яку він представляє, а й визначає зміст і межі таких дій, виступаючи як вид і міра можливої поведінки. У свою чергу особа, яку представляють, має право вимагати, щоб представник діяв відповідно до повноваження і в його межах. Представник зобов`язаний діяти в межах наданого йому повноваження і в інтересах того, кого представляє, а після виконання обов`язків - передати права і все отримане за укладеним ним правочином особі, яку він представляє. Особливістю правовідносин представництва є те, що вони виникають і реалізуються не в інтересах того, хто безпосередньо укладає правочин (представника), а з метою здійснення та захисту прав та інтересів того, кого представляють.

Статтею 1006 ЦК України визначено обов`язки повіреного, серед яких, у пункті 3 вказаної статі встановлено, що повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Ураховуючи ту обставину, що сторонами попереднього договору купівлі-продажу від 13 серпня 2021 року є безпосередньо ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , то саме на останнього покладено обов`язок повернути отримані кошти на підставі пункту 2 частини 1 статті 216 ЦК України.

Та обставина, що договір був підписаний представником ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ним же отримані грошові кошти в якості передплати не змінює суті спірних правовідносин.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність у відповідачів солідарного обов`язки з повернення спірної грошової суми.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи викладене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 338 грн. 45 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про застосування наслідків нікчемності правочину та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 267 686 (двісті шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1 338 (одна тисяча триста тридцять вісім) гривень 45 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 16 березня 2023 року.

Головуючий

Судді: