КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 382/815/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/276/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В.,Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Нарольського М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 30 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 486.

В обґрунтування позову зазначав, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні зносини та життєві цінності. Сторони втратили можливість будувати свої відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, як передбачено вимогами ст. 55 СК України. Позивачка проживає окремо від чоловіка вже близько 5 місяців і вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються досить тривалий час, а спроби примирення між подружжям в минулому не принесли жодних результатів. За даних обставин стверджувала, що шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачкою та відповідачем уже тривалий час відсутні. Від шлюбу подружжя дітей не має. Продовжувати такі шлюбні відносини ОСОБА_1 не бажає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам (а.с. 1-3).

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 486, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишено « ОСОБА_1 ». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору (а.с. 49-51).

Не погодившись з рішенням районного суду, 07 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Видюк Д.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати частину рішення та ухвалити нове, яким відобразити усі обставини справи (а.с. 54-56).

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд не з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення не відповідає фактичним обставинам справи та не відображає усіх обставин справи. Вважає, що у рішенні необхідно відобразити наступні обставини. Відповідач не мав можливості бути присутнім під час проведення судового засідання та не отримував судової повістки про дату судового засідання. Про існування судового процесу дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. До того ж відповідач мав намір бути присутнім під час засідань та надати суду свої заперечення до позову, надати докази та висловити свою позицію, але під час розгляду справи він був позбавлений такої можливості. Позивач бажала почути від відповідача пояснення та його бачення подальшого спільного життя подружжя, а також хотіла, щоб ці обставини знайшли своє відображення в рішенні суду. Тому позивач вважає, що рішення ухвалено з порушенням принципів змагальності та об`єктивності, а тому має бути скасоване.

24 січня 2023 року Київським апеляційним судом отримано заяву від представника ОСОБА_1 - адвоката Видюка Д.В. про відмову від позову, в якій він посилаючись на ст. 373 ЦПК України просив прийняти заяву про відмову від позову, визнати нечинним оскаржуване рішення, а провадження по справі закрити. Зазначав, що за час розгляду справи сторони примирилися, тому позивач виявила бажання відмовитися від позову (а.с. 77-78).

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Видюк Д.В. підтримав заяву про відмову від позову і просив її задовольнити підтвердив обізнаність позивачки ОСОБА_1 про наслідки прийняття відмови від позову і закриття провадження у справі про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 85).

Інші особи, які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Факт належного сповіщення позивачки ОСОБА_1 її представник - адвокат Видюк Д.В. підтвердив в судовому засіданні. Повідомлення відповідача ОСОБА_2 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від відповідача до суду не надходили (а.с. 71-85).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 373 ЦПК України якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Видюка Д.В. про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України.

У судовому засіданні перевірено повноваження представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Видюка Д.В. заявити про відмову від позову, що підтверджується наявним у справі ордером (повноваження без обмежень) та договором, роз`яснено правові наслідки відмови від позову, передбачені ст. 206, 373 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення Яготинського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року ОСОБА_1 сплатила 1 488,60 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору від 05 грудня 2022 року (а.с. 57).

Отже, на виконання ч. 2 ст. 142 ЦПК України скаржнику підлягає поверненню з державного бюджету 744,30 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 142, 206, 255, 373, 374, 377 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним рішення Яготинського районного суду Київської області від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, а саме судовий збір у розмірі 744,30 грн., сплачений за квитанцією № 0127-7130-0804-5963 від 05 грудня 2022 року на рахунок UA0026010, одержувач платежу ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, банк одержувача Казначейство України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 02 лютого 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова