Справа № 466/9333/22
Провадження № 2/466/713/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

установив:

21 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_4 , у якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000 грн., який продовжує навчання, починаючи з дати звернення до суду; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 20000 грн., починаючи з дати звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.08.1996 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.08.2022 у справі №466/4118/22 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Зазначає, що утримання дітей вимагає значних коштів, зокрема місячне утримання дітей приблизно обходиться у 30000 грн. Вказана сума включає витрати пов`язані з харчування, розвитком, лікуванням та фізичним доглядом дітей. Діти перебувають повністю на її утриманні. Щодо аліментів на сина ОСОБА_5 то позивач зазначає, що на даний час він навчається на очній (денній) формі навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка на юридичному факультеті. Вартість навчання у 2020-2021 становила 34553,00 грн., а вартість навчання у 2021-2022 склала 36004,70 грн. Зазначає, що відповідач на постійній основі проживає у Республіці Польща та працює на товаристві MIGREX SP.z о.о. далекобійником, та його заробітна плата на місяць становить 2500-3000 євро. Зазначає, що відповідач у 2021 році надсилав їй значну суму, тому заявлені аліменти не будуть надмірними для нього. У зв`язку з вищенаведеним змушена звернутися до суду з даним позовом.

11 січня 2023 на адресу суду від захисника ОСОБА_4 адвоката Кульматицької Г.Я. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що відповідач заперечує щодо доводів позивача, про те, що він не бере участі у вихованні та утриманні дітей, який підтримує зв`язок з дітьми та надавав кошти на їх утримання. Зазначає, що відповідач не відмовляється від свого обов`язку утримувати дітей, має намір передавати їм кошти, проте не має такої можливості, оскільки зв`язок із дітьми та їх матір`ю у нього відсутній, а також неможливо домовитися про передачу грошей. Також зазначає, що ОСОБА_7 є працевлаштованим та забезпечує своє утримання сам, проте відповідач не заперечує проти свого обов`язку з утримання повнолітнього сина в порядку ст. 199 СКУ. Також зазначає, що на утриманні у відповідача перебуває його непрацездатна матір ОСОБА_8 , 1947 року народження, яка є пенсіонером за віком. Зазначає, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі заявленому позивачем, оскільки розмір його доходу складає 2100 злотих, що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 17466,33 грн., та з цих коштів є його обов`язкові витрати, а тому сукупний розмір аліментів у сумі 30000 грн. перевищує розмір його фактичного доходу. Крім того, даний розмір аліментів жодним чином позивачем не обґрунтований, жодних доказів, які б підтверджували витрати позивача суду надано не було. У зв`язку із вищенаведеним відповідач визнає позов частково та готовий сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн., а на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн.

30 січня 2023 на адресу суду від захисника ОСОБА_3 адвоката Решоти В.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що твердження відповідача про те, що їх повнолітній син є працевлаштований та забезпечує своє утримання сам є надуманими та жодними доказами не підтверджується, який крім навчання в університеті жодного місця праці не має. Крім того, відповідач не надав суду жодного доказу про те, що його мати дійсно перебуває на його утриманні, про те, що він її матеріально забезпечує, а також відповідач не зазначив про розмір пенсії його матері, а тому доводи відповідача в цій частині є безпідставними, необґрунтованими жодними доказами та свідчать про бажання відповідача ухилитися від обов`язку утримувати своїх дітей. Крім того, твердження відповідача, що його дохід становить 2100 злотих також не підтверджується жодними доказами, а мінімальний дохід у Республіці Польща станом на 2022 рік становив 3010 злотих, а з 1 січня 2023 року 3490 злотих. Також з мережі інтернет відомо, що заробітна плата далекобійників, які працюють у Польщі становить від 5000-7000 злотих, що еквівалентно від 42000 до 59080 грн. згідно курсу НБУ. Зазначає, що останній раз відповідач надавав матеріальну допомогу для дітей 2 роки тому, а весь цей час позивач сама утримує та забезпечує дітей.

13 лютого 2023 на адресу суду надійшло заперечення від захисника ОСОБА_4 адвоката Кульматицької Г.Я. у якому зазначає, що позивач не заперечує факту працевлаштування їх повнолітнього сина, а також зазначає, що позивачем не надано жодних допустимих доказів розміру ймовірного доходу відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила стягувати аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн., а на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 1996 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народженні серії НОМЕР_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народженні серії НОМЕР_2 .

Неповнолітня ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалося учасниками справи у судовому засіданні, та знаходиться на утриманні матері.

Згідно довідки за вих. №2434 від 21.07.2022, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, гр. ОСОБА_5 вступив у 2020 році до Львівського національного університету імені Івана Франка і зараз навчається на 3му курсі денного відділення юридичного факультету. Строк закінчення закладу освіти 30 червня 2024 року.

Згідно довідки головного бухгалтера Львівського національного університету імені Івана Франка Хмельницької Л.І. встановлено, що ОСОБА_5 навчається на юридичному факультеті Львівського національного університету імені Івана Франка (денна форма) з вересня 2020 року. Навчання здійснюється на договірній основі. Здійснена оплата по роках: 2020-2021 н.р.-34553,00 грн.; 2021-2022 н.р. 36004,70 грн., а всього 70557,70 грн.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_5 є працевлаштованим матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів суду подано не було, зважаючи на те, що позивач стверджує, що ОСОБА_5 ніде не працевлаштований, а відповідач стверджує зворотнє, проте жодними доказами дане твердження не підкріплює.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 навчається у навчальному закладі, він немає можливості працювати, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги на навчання.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Нормою ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, оскільки він потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 СК України враховує майновий стан відповідача, який як встановлено у судовому засіданні працює у товаристві MIGREX SP.z о.о., Республіка Польща далекобійником, який як стверджує позивач має значний дохід, зокрема заробітна плата далекобійника у Республіці Польща становить 2500-3000 євро, а також повідомленням про те, що мінімальний розмір заробітної плати у Республіці Польща станом на 2022 рік становив 3010 злотих, а з 01 січня 2023 року 3490 злотих, а також середнім заробітком далекобійників у Польщі у розмірі 5000-7000 злотих, що еквівалентно згідно курсу НБУ від 42200 до 59080 грн., а також необґрунтованим твердженням відповідача про те, що він отримує заробітну плату у Республіці Польща у розмірі 2100 злотих, зважаючи на те, що він має всі можливості довести дане твердження, шляхом подання довідки про його доходи з місця праці, проте такої подано не було, що свідчить про те, що відповідач не бажає надавати дану інформацію щоб спростувати твердження позивача про його значні доходи, також суд стан здоров`я відповідача, який є працездатним, хворіб у нього не виявлено, відсутності у платника аліментів інших дітей, та перебуванні на утриманні відповідача батьків судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання підлягають до задоволення, шляхом стягнення в користь матері аліментів із відповідача ОСОБА_4 в розмірі 10000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на повнолітню дитину, яка навчається починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку, оскільки саме такий розмір аліментів буде відповідати його потребам.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 21.11.2022 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Крім того, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який на думку суду є працездатною особою, доказів зворотного суду не надано, відсутність у відповідача інших дітей та батьків та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 21.11.2022 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , у розмірі 10000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на повнолітню дитину, яка навчається починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку, а також стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 21.11.2022 року, до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при поданні позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 79, 180, 181, 182, 183, 184, 199, 200 СК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн., 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на повнолітню дитину, починаючи з 21.11.2022 року та до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_5 двадцятитрьохрічного віку.

Стягувати з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які підлягають індексації, починаючи з 21 листопада 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 23.02.2023 року.

Суддя Р. Б. Єзерський