ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/3281/20 Номер провадження 22-ц/814/1750/23Головуючий у 1-й інстанції Шарко О.П. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою Харківської міського ради на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня2021 року, ухвалене у складі головуючого судді Шарка О.П., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованого Комунального підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», Харківської міського ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся суду з вказаним позовом в якому просив стягнути солідарно майнової шкоди у розмірі 154 582,83 коп., з яких 10 000,00 гри. витрати на професійну правничу допомогу, 2500,00 гривень за оцінку вартості матеріального збитку згідно звіту № 80/02-20, 1102,68 гривень за проведення фітопатологічного та ентомологічного лабораторного аналізу проб, 222,29 грн. витрати щодо встановлення погодних умов згідно довідки ХРЦГ від 28.01.20 року та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

В обґрунтування позову вказував, що він є власником автомобіля ОРЕL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ,23 січня 2020 року, внаслідок падіння дерева на автомобіль вказаний автомобіль, який був припаркований на подвір`ї домоволодіння за адресою на Московському проспекті, напроти буд. 252 в м. Харкові приблизно о 18 годині 00 хв., було пошкоджено(знищено) його транспортний засіб.

Зазначав, що для встановлення факту пошкодження автомобіля викликав працівників поліції, прибувши на місце пригоди екіпаж поліції зафіксував обставини пригоди у довідці, складеній старшим лейтенантом поліції ДОП СП ПП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області Клименко Р.Б., а саме: «23.01.2020 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом пошкодження автомобілю заявника в результаті падіння дерева.

В ході розгляду матеріалу працівниками поліції було встановлено, що 23.01.2020 року гр. ОСОБА_2 близько о 09-00 годині залишив свій автомобіль «Ореl Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 біля будинку 252 по проспекту Московському у місті Харкові, повернувшись до автомобілю разом з жінкою гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько о 18 годині, жінка сіла до автомобілю на пасажирське місце, тоді як гр. ОСОБА_1 прибирав сніг з лобового скла вікна, в цей момент на автомобіль впало дерево, в результаті чого було пошкоджено (знищено) автомобіль, деформовано кузов по периметру авто, фактично знищено, оскільки відновлювальний ремонт є економічно недоцільним. За даним фактом останній одразу звернувся до поліції за телефоном 102. На місце події для перевірки повідомлення прибули співробітники патрульної поліції міста Харкова та слідчо-оперативна група, де в ході перевірки було зібрано матеріали органами поліції, а саме здійснено огляд місця події, прийнято заяву від позивача та пояснення від заявника, схема ДТП не складалася, працівниками Немишлянського ВП проводився оглядмісця події, дані відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю даних які б вказували на наявність кримінального правопорушення.»

Зазначав, що сума завданих збитків позивачу, внаслідок пошкодження його майна становить 183 757,86 гри., що підтверджується висновком оцінювача № 80/02-20 від 17.02.2020 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Харківської міського ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 154 582 грн. 83 коп.

Стягнуто з Харківської міського ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнуто з Харківської міського ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3241 грн. 59 коп.

В апеляційній скарзі представник Харківської міської ради Безродний О.В. просить рішення скасувати в частині стягнення шкоди з Харківської міської ради, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в частині стягнення шкоди з Харківської міської ради та судового збору, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Вказував, що результати лісопатологічпого обстеження не можуть бути визнані належним та допустимим доказом у цій справі, оскільки позивачем при відборі зразків не було допущено представників відповідачів по справі та до висновку не надано свідоцтва з експертної діяльності особи, яка проводила відповідний аналіз.

Зазначав, що у постанові Великої палати Верховного суду від 18.12.2019 року у справі №522/1029/18, зазначено, що згідно до ч.5 ст.106 ЦПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, будь-який експертний висновок позивачем до позову не долучений.

Вважає, що позивачем не доведено факту протиправної бездіяльності жодного з Відповідачів щодо неприйняття мір по видаленню цього дерева, яке не мало зовнішніх ознак його аварійності, відтак відсутня і інша складова цивільної відповідальності - причинно- наслідковий зв`язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю та завданням майнової шкоди, як обов`язкової умови для відшкодування останньої відповідно до ст. 1166 ЦК України.

Зауважує, що пошкоджений автомобіль Позивача знаходився на асфальтовій дорозі, яка розташована паралельно Московському проспекту, поруч із будинком АДРЕСА_2 . Між цією дорогою та Московським проспектом розташована асфальтована пішохідна доріжка. Таким чином, вочевидь є зрозумілим, що місце цієї дорожньо-транспортної пригоди, є дорога, яка знаходиться у житловій зоні. Залишення транспортного засобу Позивача на стоянці саме на

дорозі в житловій зоні, а не у дворі будинку, як зазначено у протоколі, тобто поза спеціальними відведеними містами, є порушенням вимог п.п.б п.26.2 ПДР.

Зазначає, що позивач всупереч вимог законодавства припаркував автомобіль в пішохідній зоні, а відтак він самостійно повинен нести відповідальність за збереження, схоронність автомобіля, припаркованого в пішохідній зоні (на прибудинковій території), що відповідає правовій позиції викладено у постанові Верховного суду від 10.05.2017 у справі №910/30090/15.

Вказує, що Харківська міська рада не повинна нести відповідальність щодо відшкодування шкоди завданої власнику авто ОСОБА_1 , а тому вона є неналежним відповідачем у справі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року та ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2021 року призначено справу до слухання.

14.12.2021 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому КП «Жилкомсервіс» підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.10.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року із повідомленням учасників справи.

Учасники судового процесу були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток на їх електронні адреси.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц

Від представника КП «Жилкомсервіс» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вказував, що проти задоволення апеляційної скарги не заперечує. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги без участі сторін.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позов доведений, встановлено наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Місцевим судом вірно встановлено, що 23 січня 2020 року, внаслідок падіння дерева на автомобіль ОРЕL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що він приблизно о 18 годині 00 хв. на Московському проспекті, напроти буд. 252 в м. Харкові, було пошкоджено(знищено) його транспортний засіб.

Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем документами, а саме: старшим лейтенантом поліції ДОП СП ПП Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області Клименко Р.Б. здійснено огляд місця події, прийнято заяву від позивача та пояснення від заявника, схема ДТП не складалася, працівниками Немишлянського ВП проводився огляд місця події, дані відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю даних які б вказували на наявність кримінального правопорушення; для проведення оцінки матеріального збитку транспортного засобу, між позивачем та ФО-П ОСОБА_4 код НОМЕР_3 було укладено договір від 05.02.2020 року №80/02-20. Сума завданих збитків позивачу, внаслідок пошкодження його майна становить 183 757,86 гри., що підтверджується висновком оцінювача № 80/02-20 від 17.02.2020 року.

Спеціальними нормами, які визначають порядок утримання зелених насаджень є Закон України «Про благоустрій населених пунктів», постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045 «Про затвердження Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» (далі - Порядку 1045), Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджені Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 р. за № 880/12754 (далі - Наказ 105).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно підпункту 7 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»:

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Харківська міська рада не визначила балансоутримувача дерева, яке знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти буд. 252. Відповідачі Спеціалізоване Комунальне Підприємство «Харківзеленбуд», Комунальне підприємство «ЖИЛКОМСЕРВІС», Виконавчий комітет ХМР не є балансоутримувачами даного дерева, яке розташоване за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти будинку 252.

Відповідно до п.4 ч.1ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Відповідно д ост. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.

Однак, Харківською міською радою, не було визначено балансоутримувача дерева за адресою: м. Харків, проспект Московський напроти будинку 252.

Положеннями статті 25, частини першої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади

Відповідно до пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті ЗО Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

З урахуванням вищевикладеного, при відсутності балансоутримувача зелених насаджень, матеріально - відповідальною особою, внаслідок падіння сухого позабалансового дерева на автомобіль позивача, є виконавчий орган місцевої ради, що здійснює організацію благоустрою населеного пункту та контроль за станом благоустрою та озелененням та мав би визначити такого балансоутримувача. (Вказана обставина узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 2-1474/11-ц від 04.04.2018).

Так, у постанові Верховного Суду по справі № 200/22129/16-ц від 04.09.2019 визначено правову позицію, що якщо дерево, яке пошкодило автомобіль, знаходиться па землі комунальної власності, власником якого у свою чергу є територіальна громада та внаслідок відсутності даних про балансовий облік відповідних зелених насаджень, то обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу шкоди слід покладати на міську раду до відання виконавчого органу якої згідно з п.п. 7 п. «а», ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» належить організація благоустрою населеного пункту, здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, а також організація озеленення, яким належним чином не забезпечено організацію роботи з цього питання та щодо обліку зелених насаджень, проведення їх інвентаризації та періодичних оглядів.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, з боку органів міської ради не було визначено балансоутримувача, земельна ділянка на якій сталася пригода належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Харкова, враховуючи норми законодавства та практику Верховоного Суду, та враховуючи реальні збитки, які були понесені позивачем для відновлення свого порушеного права, місцевий суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача Харківської міської ради матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля у розмірі 140 757, 85 грн.

Розмір матеріальних збитків підтверджений належними та допустимими доказами. Зокрема, позивачем до суду надано Висновки щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №80/02-20, відповідно до якого: сума завданих збитків позивачу, внаслідок пошкодження його майна становить 183 757,86 грн. Крім того слід зазначити, що ОСОБА_1 відчужив свій транспортний засіб згідно розписки від 02.06.2020 року за 43 000,00 грн., враховуючи стан автомобілю та уповноважив ОСОБА_5 на розпорядження з правом відчуження довіреністю від 02 червня 2020 року , посвідчену приватним нотаріусом Браженко 1.1.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги до Спеціалізованого Комунального Підприємства «Харківзеленбуд», Комунального підприємства «ЖИЛКОМСЕРВІС», Виконавчого комітету Харківсьої міська ради не підлягали задоволенню з вищенаведеного.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 25 000, 00 грн., то судова колегія зазначає наступне, та з огляду на нижчевикладене колегія суддів відхиляє доводи скарги щодо цього.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості,визначених ст. 3 ЦПК України.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювана майнової та моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювана шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювана і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, і міри відповідальності відповідача, який своїми діями завдав матеріальної шкоди позивачу, що в свою чергу привело до певних душевних страждань, змусило позивача вживати додаткових заходів для відновлення становища, та виходячи з принципу справедливості, пропорційності, змагальності і законності, місцевий суд дійшов вірного висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн.

Доводи апеляційної скарги, що Харківська міська рада не є належним відповідачем у справі спростовуються вищевикладеним.

Аргументи скарги про те, що позивач порушив п.п. б п. 26.2 ПДР, колегія суддів відхиляє, оскільки співробітниками патрульної поліції міста Харкова, які прибули для перевірки повідомлення, протокол щодо порушення правил ПДР у відношенні позивача, а саме: п.п. б п. 26.2 ПДР не складався.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення ним обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 етапі 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.259, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Харківської міського ради - залишити без задоволенення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л.М. Хіль

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук

Повний текст постанови складено 23.02.2023 року