Дата документу 03.01.2023 Справа № 336/9374/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/9374/21
Провадження №22-ц/807/345/23
Головуючий в 1-й інстанції - Дмитрюк О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Бєлки В.Ю., Онищенка Е.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Середи Андрія Анатолійовича на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2022 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про стягнення пені по аліментам,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2013 р. з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до повноліття дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виконавчий лист перебуває на виконанні в Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжі. Протягом тривалого часу відповідач не виконує судове рішення, внаслідок чого, згідно розрахунку державного виконавця, станом на квітень 2020 р. за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 128 781,25 грн. За складеним позивачем розрахунком за період з січня 2013 р. по квітень 2020 р. сума пені (неустойки), яку відповідач зобов`язаний сплатити на її користь, складає 2033913,68 грн. Посилаючись на приписи ст.196 СК України, за позовом ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з січня 2013 р. по квітень 2020 р. в сумі 128 781,25 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2022 року, позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) (третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про стягнення пені по аліментам - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню по аліментам в розмірі 74 699,06 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Середи Андрія Анатолійовича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на утриманні відповідача є ще одна неповнолітня дитина, у період виникнення заборгованості відповідач не мав постійного заробітку, що спричинило виникнення заборгованості по аліментам, вказані обставини є поважними і є підставою для звільнення відповідача від сплати пені по аліментам.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5зв).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2013 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 11.01.2013 р. до повноліття дитини (а.с.7-8).

Відповідач не виконує свої зобов`язання зі сплати аліментів на утримання доньки, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку від 21.10.2021 р., складеного ст.державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Радченко В., становить 106350,67 грн. (а.с.13-14). Відповідно до розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2020 р. складала 128 781,25 грн.

Згідно розрахунку, складеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Іващенко Ю.Ю., станом на 31.08.2022 р. заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 38 648,25 р. Відповідно до цього розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на квітень 2020 р. складала 74 699,06 грн.

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а розмір пені, вочевидь, перевищує 100 відсотків заборгованості за спірний період, то з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в сумі несплачених аліментів розмір якої суд визначив з урахуванням положень ст. 196 СК України, в розмірі 74699,06 грн. В силу положень сімейного законодавства відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття й посилання на ту обставину, що він мав невисокий заробіток за місцем працевлаштування, на зміну його сімейного стану, не свідчить про відсутність підстав для покладення на нього відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 196 СК України. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування факту ухилення відповідача від сплати аліментів.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.05.2013 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 11.01.2013 р. до повноліття дитини.

У справі, яка переглядається судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Задовольняючи частково позовні вимоги та, визначаючи відповідний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції вірно виходив з того, що розмір неустойки (пені) не може перевищувати загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів. Враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, суд першої інстанції вірно визначив розмір заборгованості по аліментам станом на квітень 2020 року у розмірі 74699,06 грн.

Між тим, слід зазначити, що предметом позову є стягнення саме пені по аліментам, а тому не дивлячись на те, що ст. 196 СК України обмежено стягнення пені розміром заборгованості по аліментам, дійсний розмір пені повинен бути встановлений при розгляді справи.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення у справі і не встановив розмір пені за період заявлений у позові, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині.

Обчислюючи розмір неустойки (пені), апеляційний суд виходить із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31 серпня 2022 року (а.с.71-74), а також позовні вимоги, відповідно до яких позивачка просила стягнути пеню по аліментам за період з січня 2013 по квітень 2020 року у розмірі 128781,25 грн.

Також розраховуючи розмір пені, колегія суддів виходить із висновків викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21), відповідно до яких, при здійсненні часткових платежів аліментів грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць.

Таким чином, пеня по аліментам розраховується наступним чином:

- за лютий 2013 року 394,25 * 2616 * 1% = 10313,58 грн.;

- за березень 2013 року 614,59 * 2588 * 1% = 15905,59 грн.;

- за квітень 2013 року 621,27 * 2557 * 1% = 15885,87 грн.;

- за травень 2013 року 624,11 * 2527 * 1% = 15771,26грн.;

- за червень 2013 року 632,21 * 2496 * 1% = 15779,96 грн.;

- за липень 2013 року 655,70 * 2466 * 1% = 16169,56 грн.;

- за серпень 2013 року 665,62 * 2435 * 1% = 16207,84 грн.;

- за вересень 2013 року 665,62 * 2404 * 1% = 16001,50 грн.;

- за жовтень 2013 року 646,99 * 2374 * 1% = 15359,54 грн.

- за листопад 2013 року 637,67 * 2343 * 1% = 14940,61 грн.;

- за грудень 2013 року 634,63 * 2313 * 1% = 14678,99 грн.;

- за січень 2014 року 606,63 * 2282 * 1% = 13843,3 грн.;

- за лютий 2014 року 623,50 * 2251 * 1% = 14034,99 грн.;

- за березень 2014 року 613,98 * 2223 * 1% = 13648,77 грн.;

- за квітень 2014 року 691,74 * 2192 * 1% = 15176,78 грн.;

- за травень 2014 року 671,89 * 2162 * 1% = 14526,26грн.;

- за червень 2014 року 682,63 * 2131 * 1% = 14546,85 грн.;

- за липень 2014 року 709,76 * 2101 * 1% = 14912,06 грн.;

- за серпень 2014 року 729,40 * 2070 * 1% = 15098,58 грн.;

- за вересень 2014 року 693,56 * 2039 * 1% = 14141,69 грн.;

- за жовтень 2014 року 702,88 * 2009 * 1% = 14120,86 грн.

- за листопад 2014 року 720,70 * 1978 * 1% = 14255,45грн.;

- за грудень 2014 року 710,37 * 1948 * 1% = 13838,01 грн.;

- за січень 2015 року 819,72 * 1917 * 1% = 15714,03 грн.;

- за лютий 2015 року 696,80 * 1886 * 1% = 13141,65грн.;

- за березень 2015 року 712,60 * 1857 * 1% = 13240,11 грн.;

- за квітень 2015 року 798,25 * 1827 * 1% = 14584,03 грн.;

- за травень 2015 року 799,07 * 1797 * 1% = 14359,29 грн.;

- за червень 2015 року 819,11 * 1766 * 1% = 14465,48 грн.;

- за липень 2015 року 875,61 * 1736 * 1% = 15200,59 грн.;

- за серпень 2015 року 903,15 * 1705* 1% = 15398,71 грн.;

- за вересень 2015 року 867,51 * 1674 * 1% = 14522,12 грн.;

- за жовтень 2015 року 889,18 * 1644 * 1% = 14618,12 грн.

- за листопад 2015 року 922,18 * 1613 * 1% = 14874,76 грн.;

- за грудень 2015 року 912,06 * 1583 * 1% = 14437,91 грн.;

- за січень 2016 року 1012,10 * 1552 * 1% = 15707,79 грн.;

- за лютий 2016 року 879,05 * 1521 * 1% = 13370,35 грн.;

- за березень 2016 року 922,18 * 1492 * 1% = 13758,93 грн.;

- за квітень 2016 року 998,33 * 1461 * 1% = 14585,60 грн.;

- за травень 2016 року 961,07 * 1431 * 1% = 13752,91грн.;

- за червень 2016 року 996,10 * 1400 * 1% = 13945,40 грн.;

- за липень 2016 року 1055,23 * 1370 * 1% = 14456,65 грн.;

- за серпень 2016 року 1074,87 * 1339 * 1% = 15037,43 грн.;

- за вересень 2016 року 1049,15 * 1308 * 1% = 13721,12 грн.;

- за жовтень 2016 року 1057,86 * 1278 * 1% = 13519,45 грн.

- за листопад 2016 року 1080,34 * 1247 * 1% = 13471,84 грн.;

- за грудень 2016 року 1073,65 * 1217 * 1% = 13066,32 грн.;

- за січень 2017 року 1240,31 * 1186 * 1% = 14710,08 грн.;

- за лютий 2017 року 1180,78 * 1155 * 1% = 13638,00 грн.;

- за березень 2017 року 1205,68 * 1127 * 1% = 13588,01 грн.;

- за квітень 2017 року 1337,11 * 1096 * 1% = 14654,72 грн.;

- за травень 2017 року 1293,77 * 1066 * 1% = 13791,59 грн.;

- за червень 2017 року 1326,88 * 1035 * 1% = 13733,21 грн.;

- за липень 2017 року 1424,18 * 1005 * 1% = 14313,01 грн.;

- за серпень 2017 року 1466,51 * 974 * 1% = 14283,81 грн.;

- за вересень 2017 року 1412,03 * 943 * 1% = 13315,44 грн.;

- за жовтень 2017 року 1417,90 * 913 * 1% = 12945,43 грн.

- за листопад 2017 року 1446,05 * 882 * 1% = 12754,16 грн.;

- за грудень 2017 року 1483,52 * 852 * 1% = 12639,59 грн.;

- за січень 2018 року 1681,76 * 821 * 1% = 13807,25 грн.;

- за лютий 2018 року 1609,67 * 790 * 1% = 12716,39 грн.;

- за березень 2018 року 930 * 762 * 1% = 7086,6 грн.;

- за квітень 2018 року 930 * 731 * 1% = 6798,3 грн.;

- за травень 2018 року 930 * 701 * 1% = 6519,3 грн.;

- за червень 2018 року 930 * 670 * 1% = 6231,00 грн.;

- за липень 2018 року 930 * 640 * 1% = 5952,00 грн.;

- за серпень 2018 року 972 * 609 * 1% = 5919,48 грн.;

- за вересень 2018 року 972 * 578 * 1% = 5618,16 грн.;

- за жовтень 2018 року 972 * 548 * 1% = 5326,56 грн.

- за листопад 2018 року 972 * 517 * 1% = 5025,24 грн.;

- за грудень 2018 року 1013,50 * 487 * 1% = 4935,75 грн.;

- за січень 2019 року 1013,50 * 456 * 1% = 4621,56 грн.;

- за лютий 2019 року 1013,50 * 425 * 1% = 4307,37 грн.;

- за березень 2019 року 1013,50 * 397 * 1% = 4023,59 грн.;

- за квітень 2019 року 1013,50 * 366 * 1% = 3709,41 грн.

- за травень 2019 року 1013,50 * 336 * 1% = 3405,36 грн.;

- за червень 2019 року 1013,50 * 305 * 1% = 3091,17 грн.

- за липень 2019 року 1059,00 * 275 * 1% = 2912,25 грн.;

- за серпень 2019 року 1059,00 * 244 * 1% = 2583,96 грн.;

- за вересень 2019 року 1059,00 * 213 * 1% = 2446,29 грн.;

- за жовтень 2019 року 1059,00 * 183 * 1% = 1937,97 грн.

- за листопад 2019 року 1059,00 * 152 * 1% = 1609,68грн.;

- за грудень 2019 року 1109,00 * 122 * 1% = 1352,98 грн.;

- за січень 2020 року 1109,00 * 91 * 1% = 1009,19 грн.;

- за лютий 2020 року 1127,00 * 60 * 1% = 676,20 грн.;

- за березень 2020 року 1109,00 * 31 * 1% = 343,79 грн.;

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню неустойка (пеня), нарахована за період з січня 2013 по квітень 2020 року у розмірі 970442,34 грн., однак її розмір значно перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментам за цей період - 74699,06 грн.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, а також обмежуючись вимогами позову апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції і визначає розмір пені, який підлягає стягненню у розмірі 74699,06 грн.

Щодо застосування до спірних відносин ч.2 ст. 196 СК України, з приводу зменшення судом розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, то суд апеляційної інстанції в цій частині частково погоджується з висновками суду першої інстанції та доводами апеляційної скарги і зважаючи на те, що відповідач має на утриманню ще одну неповнолітню дитину, частково сплачував аліменти, а також враховуючи ту обставину, що сплата значної суми пені по аліментам, може стати причиною утворення нової заборгованості за поточними виплатами по аліментам, що негативно вплине на матеріальне забезпечення дитини, суд доходить висновку про можливість зменшення розміру неустойки за період січня 2013 по квітень 2020 року до 40000,00 грн.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Середи Андрія Анатолійовича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2022 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про стягнення пені по аліментам - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню по аліментам в розмірі 40000,00 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 03 січня 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко