Справа № 278/3211/22
03 лютого 2023 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Приведьон Віталій Миколайович, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач, через свого представника, звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій також зареєстрована відповідач, але не проживає у даному житловому приміщенні. Факт реєстрації місця проживання відповідача у згаданому житловому приміщенні порушує права та майнові інтереси, оскільки позивач вимушена сплачувати додаткові комунальні платежі за відповідача.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити відповідача права користування квартирою АДРЕСА_1 .
Представник позивача подав клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника; позовні вимоги підтримав повністю; проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 38).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 37).
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 28, 34). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору дарування від 08.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 8373 (а.с. 9) та свідоцтва про право власності на житло від 03.02.2004 року (а.с. 12) ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Новогуйвинської селищної ради Житомирського району від 21.02.2003 року «Про розгляд клопотання депутатської групи смт. Гуйва та мешканців про присвоєння назв вулицям» (а.с. 14)

АДРЕСА_2 власності ОСОБА_1 на зазначену вище квартиру підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 319608301 від 05.01.2023 року (а.с. 30-31).

Зі змісту довідки № 592 від 15.08.2022 року (а.с. 15) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; разом з нею за цією адресою зареєстрована ОСОБА_2 (сестра).

Згідно акту № 28 від 27.05.2022 року та акту № 45 від 10.08.2022 року на фактичне не проживання громадян за адресою (а.с. 16, 17) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2011 року, оскільки проживає в Російській Федерації.

Зазначене підтверджується відміткою у паспорті (а.с. 19).

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачене право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.

У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі N 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі N 753/481/15-ц (провадження N 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі N 695/2427/16-ц, (провадження N 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі N 523/12186/13-ц (провадження N 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не належать до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача, яка не пов`язана спільним побутом з позивачем, у належному останній житловому приміщенні, має істотне значення, оскільки створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпоряджання майном, у зв`язку з чим, дослідивши питання дотримання балансу між захистом права власності позивача та захистом права відповідача на користування квартирою, а також враховуючи те, що відповідач не є власником спірного будинку, суд вважає за потрібне визнати останню такою, що втратила право користування належною позивачу квартирою АДРЕСА_1 .

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави 992,40 грн судового збору, від сплати якого позивача звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89,141, 280 ЦПК, ст. 391, ч. 2 ст. 406 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовну заяву.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Дубовік