Справа № 545/4984/22
Провадження № 2/545/424/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Богомолова Л.В.,

при секретарі судового засідання Безгубенко Є.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Кам?янка-Бузької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 є матір?ю. Відповідачка зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням сина не займається та ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається його навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток.

Ухвалою судді від 08.11.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Полтавського районного суду від 21.12.2022 року підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, у письмовій заяві до суду позовні вимоги підтримала, просила позов розглянути у її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи судом у відповідності до ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала, відзив на позов суду не подала.

Представник третьої особи органу опіки і піклування виконавчого комітету Кам?янка-Бузької міської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони були в зареєстрованому шлюбі в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.11.2018 року рішенням Харківського районного суду Харківської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Після розірвання шлюбу син подружжя проживав з відповідачкою за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, почала зловживати алкоголем, неодноразово вчиняла бійки зі своїм черговим співмешканцем, водила дитину до своїх друзів та залишала там хлопчика на невідомий термін. Батько дитини намагався вплинути на ситуацію, але розмови ні до чого не приводили, старався частіше забирати сина до себе на канікули чи вихідні.

У зв`язку з військовими діями, позивач ОСОБА_1 був вимушений переїхати разом зі своєю сім?єю до м. Кам`янка-Бузька Львівської області.

Під час проживання у Львівській області позивачу стало відомо, що відповідачка ОСОБА_2 продовжує зловживати алкоголем, не доглядає їхнього спільного сина належним чином, часто не ночує вдома, чим наражає дитину на смертельну небезпеку, оскільки в Харківській області відбуваються активні бойові дії.

Після того, як відповідачка в черговий раз залишила хлопчика в невідомих людей, бабуся дитини та матір відповідачки, ОСОБА_5 , відвезла хлопчика у м. Харків на вокзал та передала іншій бабусі ОСОБА_6 , яка забрала хлопчика до батька, ОСОБА_1 .

13 липня 2019 року позивач одружився із ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про одруження видане Виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис №07. У даному шлюбі народилася дочка (а.с.27).

ОСОБА_1 докладає багато зусиль для фізичного та духовного розвитку дитини, піклується про його здоров?я та фізичний розвиток. Весь цей час дитина забезпечена усім необхідним, відвідує шкільний заклад освіти, займається у різних гуртках, про що піклується батько.

ОСОБА_2 жодного з покладених законом на матір обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Також відповідачка взагалі перестала цікавитись дитиною з часу переїзду до батька.

Питання щодо виховання дитини вирішуються батьком самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина знаходиться на його повному утриманні. Для розвитку сина ОСОБА_1 прикладає всі свої зусилля та можливості.

Відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідно до характеристики виданої Будянським ліцеєм Південної міської ради Харківського району Харківської області (а.с. 31-32) дирекція та класний керівник повідомляє про те, що ОСОБА_3 є учнем 3-А класу даного ліцею. За період навчання виховувався матір`ю та бабусею. До школи прийшов не підготовлений: не вмів рахувати в межах 10, не знав назв букв, рука до письма не підготовлена, слабо розвинута пам`ять, відсутні навички самообслуговування (не вмів охайно складати речі, одягався поспіхом, не заправивши одягу), потребував постійного контролю з боку дорослих. За перший та другий рік навчання оволодів знаннями та навиками на середньому рівні. Читає складами, забуває деякі букви, розв`язує приклади в межах 100, частково знає таблицю множення. Мовлення слабо розвинуте, має слабкий словниковий запас. Упродовж дистанційного навчання у другому класі (з 24.02.2022 р.) дитина не була присутньою на жодному з онлайн занять, виконані завдання також не надсилались. Дитина була оцінена за результатом навчання I семестру. На початок 3-го класу дитина виходила на онлайн заняття, але Інтернет зв`язок був дуже поганим, дитина не відповідала на питання вчителя та жодне завдання не було виконано. Починаючи з 19.09.2022 року хлопчик систематично виходить на он-лайн уроки, відповідає під час уроків, надсилає виконанні завдання. У дитини з`явилося бажання вчитися. ОСОБА_8 конфліктна дитина, майже не має друзів у класі. Йому важко спілкуватися з однолітками, відсутні навички поважливого спілкування, часто створює конфліктні ситуації. З мамою неодноразово проводилися індивідуальні бесіди як класним керівником так і заступником з виховної роботи. Після проведення бесід були результати в кращу сторону, але вони не значні. Хлопчику не хватає спілкування з рідними і однолітками.

Відповідно до Висновку психолога виданого 03.10.2022 року Комунальним комерційним підприємством Львівської обласної ради «Західноукраїнським спеціалізованим дитячим медичним центром» Клінікою психічного здоров`я дітей, підлітків та молоді (а.с.33-34) вказано, що дитина ОСОБА_8 на консультації з психологом розповів, що раніше він проживав з матір`ю, бабусею ОСОБА_5 та її співмешканцем ОСОБА_10 . Зі слів хлопчика його мати сильно зловживає алкоголем, водить його до своїх друзів, залишає його в цих друзів і кудись зникає. ОСОБА_11 розповідав про те, що у нього на очах матір неодноразово ображав її співмешканець та бив її. Його бабусю ОСОБА_5 також ображає співмешканець ОСОБА_10 , який зловживає алкоголем та кидався на неї з пістолетом, тому матір та бабуся неодноразово були змушені ховати пістолет від ОСОБА_10 . Матір хлопчика також часто свариться та скандалить з його бабусею. ОСОБА_11 розповідав, що матір коли приходить з роботи кричить на нього через те, що він хоче щоб вона його обняла. Мати, зі слів хлопчика, цього не хоче, бо у неї болить голова. На даний час хлопчик проживає з бабусею ОСОБА_12 , другою дружиною батька ОСОБА_13 та двома сестричками у м.Кам`янка-Бузька, тут йому добре, про нього піклуються. За методикою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у хлопчика спостерігається середній рівень тривожності. З розповіді хлопчика зроблено висновок, що мати дитини внаслідок алкоголізму не піклується про нього належним чином та не виконує своїх батьківських обов`язків. ОСОБА_11 став свідком психологічного та фізичного насилля по відношенню до матері та бабусі ОСОБА_5 . Мати емоційно відштовхує дитину, не задовольняє його потребу в любові.

Рекомендовано забезпечити дитині адекватні, спокійні умови проживання. Піклування та виховання дитини здійснювати особам, які здатні це робити належним чином.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір?ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам?янка-Бузької міської ради від 27.02.2023 року №2/1 (а.с.73) щодо позбавлення батьківських прав, доцільним є позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Кам?янка-Бузької міської ради Львівської області 28.02.2023 року №22 (а.с. 74).

У статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно вимог ст.ст. 150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 вересня 1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідає інтересам неповнолітнього ОСОБА_3 . Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачеві, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 164 ч.2, ст. 165 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Кам?янка-Бузької міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Богомолова