Справа № 545/4139/22
Провадження № 2/545/320/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Безгубенко Є.В.,

за участю представника позивача адвоката Щербини Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду у м.Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опікунства та стягнення аліментів, суд -

встановив:

12.09.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опікунства та стягнення аліментів.

Позивачка ОСОБА_1 свої вимоги обгрунтовує тим, що 29.09.2012 року її донька ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 , та змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачів народився син: ОСОБА_7 . З жовтня 2017 року між відповідачами шлюбні відносини припинилися, коштів на утримання дитини батько не сплачував, у зв`язку з чим її донька зверталася до суду про стягнення аліментів.

Саме з цього часу, з жовтня 2017 року, відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, життям дитини не цікавиться взагалі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його здоров`єм , навчанням.

У вересні 2020 року її донька уклала новий шлюб, змінила прізвище на ОСОБА_8 і перейшла жити до нового чоловіка ОСОБА_9 , де в новій сім`ї місця для її онука не знайшлося.

З 10.06.2021 року онук позивачки ОСОБА_7 проживає разом з нею, за місцем її реєстрації.

Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Не піклуються про фізичний та психічний стан здоров`я дитини, не цікавляться його успіхами у навчанні, адаптацією до суспільства і підготовкою до самостійного життя, не відвідують сина за місцем його проживання, не здійснюють обов`язок щодо утримання дитини.

Просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначити її опікуном та стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_7 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.09.2022 року цивільна справа передана у провадження судді Богомолової Л.В.

Провадження у справі відкрито за ухвалою від 26.09.2022 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.12.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Щербина Л.О. позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на викладені у позові обставини.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не прибули.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.61-62,67,69,73-74), про причини не прибуття до суду не повідомили, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

Представник органу опіки та піклування звернувся до суду із проханням розгляд справи здійснювати за його відсутності, надавши на адресу суду відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та подання про призначення опікуна (а.с.56-60).

Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актова запис №53 .

За довідкою Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 15.08.2022 (а.с.13), малолітній ОСОБА_7 не зареєстрований, але згідно Акту обстеження домоволодіння позивача ОСОБА_1 , виданого Пісочинською селищною радою від 29.07.2022 року (а.с.14) останній фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із позивачем ОСОБА_1 .

За змістом позову та наявними в матеріалах справи актом Пісочинської селищної ради від 29.07.2022 року (а.с.14), характеристикою з Пісочинського ліцею «Джерело» Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с.11-12), висновком Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Пісочинської селищної ради Харківської області (а.с.8) та відповіддю на адвокатський запит з КНП «ЦПМД №2 Харківського району» (а.с.7), малолітній ОСОБА_7 постійно проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні, ОСОБА_1 самостійно виховує онука, піклується про стан його здоров`я, розвиток.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спору щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Зазначені позивачем обставини повністю підтверджуються висновком служби у справах дітей та сім`ї, згідно з яким малолітній ОСОБА_7 проживає разом із бабусею, де для дитини створені необхідні умови для всебічного розвитку. У нього є відокремлена частина кімнати, в якій знаходиться спальне місце, місце для занять, шафа для зберігання іграшок та книг. Має речі відповідно до віку та сезону. В сім`ї добрі стосунки, дитина прив`язана до бабусі, з якою займається домашніми справами та виконує домашні завдання.

За частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України в п.16 Постанови Пленуму №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проаналізувавши всі досліджені докази, суд приходить до висновку, що батьки дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки не цікавляться його здоров`ям, життям та подальшою долею, проживають окремо від нього, намірів змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків не виявляють.

Враховуючи вище наведе, а також тривалість часу, протягом якого відповідачі без жодних об`єктивних перешкод не виконують своїх батьківських обов`язків відносно сина, суд прийшов до висновку про задоволення позову про позбавлення відповідачів батьківських прав як обґрунтованого та доведеного доказами.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи вимоги в частині встановлення опіки та призначення опікуна суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Пункт 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (далі - Порядок), зазначає, що діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, провадять органи опіки та піклування, якими є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування).

Частина 1 пункту 24 Порядку встановлює, що статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям, батьки яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду.

Отже, опіка (піклування) встановлюється після набуття дитиною статусу дитини позбавленої батьківського піклування.

Враховуючи, що малолітня дитина проживає з позивачкою, яка має всі умови для виховання дитини, суд вважає доцільниким призначити ОСОБА_1 опікун малолітнього онука.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 15 СК України, статті 180 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу, у тому числі і щодо обов`язку утримувати дитину. Такий обов`язок матері, батька відповідно до частини першої статті 121 СК України ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини першої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Оскільки у справі встановлено, що батьки з дитиною не проживають, кошти на утримання дитини не надають, то відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У справі встановлено, що дитина проживає разом з бабою ОСОБА_12 .

Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня подачі заяви.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Встановивши, що дитина фактично проживає з третьою особою ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного, починаючи з 12.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Оцінюючи наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Між тим, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у відповідності до вимогст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 164 ч.2, ст. 165 СК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опікунства та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Встановити над малолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опіку та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , опікуном.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 судові витрати понесені нею при зверненні до суду з позовом в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, тобто по 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, тобто по 536 (пятсот тридцять шість) гривень 80 копійок з кожного.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л. В. Богомолова