Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1410/21 Головуючий у 1-й інст. Колодяжна Н.В.
Категорія 62 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Борисюка Р.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 288/1410/21 за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання право на спадкування за законом, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Рудника М.І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням Кривенської сільської ради Попільнянського району від 22 червня 2006 року у власність її матері ОСОБА_4 передана земельна ділянка площею 0,55 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

В подальшому, рішенням Кривенської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 15 жовтня 2009 року вказану земельну ділянку розмежовано відповідно до цільового призначення, а саме : 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,30 га для ведення особистого селянського господарства.

Позивачка вказує, що 18 листопада 2009 року її мати подарувала своїй дочці ОСОБА_2 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 наголошує, що земельна ділянка, яка розташована біля будинку, не відчужувалась. Стверджує, що таким чином, ОСОБА_2 перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, та яка є необхідною для його обслуговування.

Рішенням Кривенської сільської ради від 24 жовтня 2011 року, ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0.55 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,30 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

В подальшому, рішенням Кривенської сільської ради від 03 квітня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку орієнтовною площею 0,6827 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0.25 га; для ведення особистого селянського господарства 0.4327 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 звертає увагу на те, що матеріали технічної документації не містять згоди про вилучення земельної ділянки з користування чи власності ОСОБА_4 , перед тим як вона відчужила її на користь ОСОБА_2 , а тому, Кривенська сільська рада не мала права передавати останній у приватну власність земельні ділянки площею 0,25 га та 0,30 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 0,30 га та частина земельної ділянки площею 0,25 га.

Позивачка вказує, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , а тому до неї перейшло право на завершення розпочатої її матір`ю приватизації на вищевказані земельні ділянки, проте вона позбавлена можливості реалізувати своє право власності, оскільки на спірні земельні ділянки вже видані державні акти на ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином, уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею право на 1/4 частки, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,55 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 185696, виданий 28 вересня 2012 року РемінськійГ.Ю. на земельну ділянку, площею 0.2500 га, кадастровий номер :03:005:0142, яка розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, про те, що спірна земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 за життя її матері ОСОБА_4 . Також вважає безпідставним висновок суду щодо правомірності видачі на ім`я ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0.25 га, та набуття останньою право власності на спадкове майно в порядку визначеному законом.

Вказує, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував практику Верховного Суду щодо можливості визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, а також не застосував положень статей 116, 125, 155 Земельного кодексу України.

Крім того, позивачка звертає увагу суду на те, що її матері ОСОБА_4 за життя не було відомо про наявність спірного державного акта, який був виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Наголошує на тому, що під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що технічна документація із землеустрою, відсутня.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Яковенко А.В., підтримали апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_2 адвокат Слівінський В.О., не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 червня 2006 року Кривенською сільською радою Попільнянського району Житомирської області прийнято рішення про передачу у приватну власність матері сторін ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,55 га по АДРЕСА_1 . Рішенням Кривенської сільської ради від 15 жовтня 2009 року вказану земельну ділянку розмежовано відповідно до цільового використання, в тому числі: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - 0.25 га; для ведення особистого селянського господарства - 0.30 га (т.1 а.с.7,8).

Наявний в матеріалах справи договір дарування від 18 листопада 2009 року свідчить про те, що ОСОБА_4 подарувала свої дочці ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 107,1 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 .

В подальшому, рішенням Кривенської сільської ради від 24 жовтня 2011 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,55 га, в тому числі 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,30 га - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кривенської сільської ради від 03 квітня 2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,6827 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 4372 га , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення 28 вересня 2012 року ОСОБА_2 видано державний акт серія ЯМ № 185695 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_2 у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті своєї матері.

5 лютого 2015 року син ОСОБА_4 подав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері на користь ОСОБА_2 .

16 березня 2015 року ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , на земельні ділянки площею 4,7562 га та 5,3919 га, які розташовані в с. Криве Попільнянського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 квітня 2018 року у цивільній справі № 288/1300/17 визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , строком три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

6 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Попільнянської державної нотаріальної контор із заявою, в якій зазначила про включення до кола спадкоємців за законом після смерті матері дочок останньої: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . У зв`язку з цим просила скасувати раніше видані на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом.

16 серпня 2019 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори на ім`я ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаних земельних ділянок. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаних земельних ділянок, кожній.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набула право власності на спірну земельну ділянку, яка не увійшла до складу спадщини після смерті матері сторін.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, за правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 118 ЗК України ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У частині шостій даної норми , зокрема, передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 120 ЗК України також визначено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Набувши за договором дарування право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулася до органу місцевого самоврядування із клопотанням про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування цього житлового будинку та господарських споруд.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_2 таким чином реалізувала надане їй право щодо набуття у власність земельної ділянки, на якій розташоване належне їй нерухоме майно. Вказана земельна ділянка не увійшла до спадкової маси після смерті матері сторін, відтак та обставина, що ОСОБА_1 входить до кола спадкоємців за законом першої черги, не створює для неї жодних правових підстав для набуття права на приватизацію чи права власності на частку цієї земельної ділянки.

ОСОБА_4 за життя звернулася до органу місцевого самоврядування із клопотанням про передачу їй у власність земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , проте у подальшому не реалізувала це право, а здійснила відчуження вказаного житлового будинку на користь доньки ОСОБА_2 , яка ще за життя матері оформила своє право власності на спірну земельну ділянку, про що свідчить державний акт . Вказані обставини свідчать про те, що право на приватизацію цієї земельної ділянки не увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 жовтня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: