справа № 631/1326/22
провадження № 2-о/631/8/23
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я з а я в и б е з р у х у

02 січня 2023 рокуселище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Мащенко С. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський Олександр Григорович, із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) «Про встановлення факту батьківства після смерті батька»,-

в с т а н о в и в:

27.12.2022 року до Нововодолазького районного суду Харківської області за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., із залученням до участі у справі в якості третьої особи НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) «Про встановлення факту батьківства після смерті батька».

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № 4551/22-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/1326/22 (провадження № 2-о/631/32/22) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в селі Новоселівка Нововодолазького району Харківської області, та зобов`язати Нововодолазький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у селі Новоселівка, Нововодолазького району, Харківської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 142 від 02.11.2012 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище, ім`я та по-батькові дитини на « ОСОБА_4 ».

Проаналізувавши фактичні обставини заяви, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., звернулась в суд за правилами цивільного судочинства із заявою, поданою у порядку окремого провадження.

Частиною 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зазначене положення процесуального закону також відтворене і в нормі права, визначеній частиною 1 статті 293 вказаного кодифікованого акту України, якою передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Правилом частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України роз`яснено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (тобто розділом ІV «Окреме провадження»).

Отже, з огляду на зміст пункту 5 частини 2 цієї ж статті суд розглядає в порядку окремого провадження й справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Приписом частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України наведений перелік фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, а частиною 2 цієї ж норми процесуального права закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлено.

До таких фактів, зокрема, чинне законодавство відносить й факт батьківства, який встановлюється судом у випадку смерті чи оголошення померлим чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, батьківство якого встановлюється.

Натомість, особливості провадження у справах про встановлення факту батьківства вимагають дотримання двох обов`язкових умов:

1)наявність у свідоцтві про народження дитини запису батька за заявою матері дитини у порядку, встановленому частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України;

2)та доведеність відсутності спору про право, тобто того, що інші спадкоємці померлого ймовірного батька дитини не оспорюють право заявника (самої дитини) на спадщину, у разі якщо факт батьківства встановлюється також для одержання спадщини.

Таким чином, шляхом аналізу змісту заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., судом достовірно встановлено, що метою її звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження є встановлення юридичного факту задля можливості отримання матеріальної допомоги та пільг членам загиблих військовослужбовців та отримання спадщини померлого.

Відтак, вирішуючи в межах строку, визначеного частиною 1 статті 187, частиною 1 статті 185 та згідно із частиною 2 статті 315 і статтею 318 Цивільного процесуального кодексу України, питання щодо відкриття провадження у справі, проаналізувавши фактичні обставини заяви, їх правову кваліфікацію, характер правовідносин та предмет підтвердження, судом встановлено, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 - 177 і 318 цивільного процесуального кодифікованого закону України, що обумовлюють обов`язкові для дотримання заявником вимоги до змісту та форми заяви по суті, а також документів, які до неї додаються.

Частинами 1 і 3 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України імперативно визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони і треті особи, тоді як у справах окремого провадження - є заявники та інші заінтересовані особи.

Зазначене правило проігноровано заявником, від імені та в інтересах якої діє адвокат, та в супереч вказаній нормі процесуального права до участі у справі залучений неналежний учасник - третя особа.

Також під час звернення ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., до суду із заявою в порядку окремого провадження не виконано вимоги пункту 10 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України щодо зазначення у заяві про неподання іншої заяви по суті з тим самим предметом та з тих самих підстав із залученням до участі у справі тих самих учасників.

Окрім того, з огляду на зміст частини 1 статті 177 через припис частини 3 статті 294 вище наведеного нормативно-правового акту заявник, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих документів, а також зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Всупереч наведеного, ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., до своєї заяви не додала доказів на підтвердження надсилання копій поданих до суду в електронній формі документів НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ), яка залучена нею до участі у справі в якості третьої особи, хоча фактично має статус заінтересованої особи.

Крім цього, у відповідності до приписів частини 1 статті 318 цього ж кодексу, заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинна містити: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Також на вимогу частини 2 вказаної статті до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Аналізуючи вищенаведене, з огляду на припис частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, тобто щодо того, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд ураховує роз`яснення, наведене в пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами та доповненнями) та у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (зі змінами та доповненнями), які є обов`язковим для застосуванням судом до тих пір, поки не будуть змінені або спростовані сучасною практикою Верховного Суду, а саме:

?суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

?у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Чинним законодавством України у частині 3 статті 49 Цивільного кодексу України регламентовано, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть.

Тому народження фізичної особи, встановлення її походження та смерть визнаються актами цивільного стану та реєструються відповідно до закону шляхом вчинення запису акта цивільного стану, на підставі якого видається документ, зокрема, відповідне свідоцтво.

Таким чином, така подія як народження особи підтверджується свідоцтвом про народження, яким зафіксоване походження дитини від її батьків, у тому числі від матері.

Натомість свідоцтво про народження дитини встановленого зразку, долучене до матеріалів цієї заяви, не містить посилання на запис батька дитини за правилом статті 135 Сімейного кодексу України.

Таке посилання згідно із частиною 1 наведеної вище статті та на підставі змісту Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року (в редакції Наказу № 3307/5 від 24.12.2010 року) (із змінами та доповненнями) міститься у Книзі реєстрації народжень, що підтверджується відповідним актовим записом про народження.

Також, як доказ факту, який прохає встановити заявниця, від імені та в інтересах якої діє адвокат, додано копію генетичного тесту, якість якої дуже низька, та суд неї має технічної можливості з`ясувати яка саме установа чи організація та з яких підстав здійснила експертне дослідження.

Водночас, приписи статті 89 Цивільного процесуального кодексу України мовлять про те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, і суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, проте якість копії документа повинна бути на належному рівні.

Статтею 55 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року Законом № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 124 Основного Закону нашої Держави делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

З урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян.

Зміни до Конституції України, запроваджені Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» № 1401-VIII від 02.06.2016 року, не призводять до втрати значення наведеного Рішення Конституційного Суду України у контексті права на доступ до суду.

Також, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 8-рп/2002 від 07.05.2002 року (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) визначив, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом частини 2 статті 4 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Натомість у будь якому випадку, завданням цивільного судочинства, як обумовлено частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одночасно із цим імперативний припис частини 2 вказаної статті зобов`язує суд та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки наданих заявником документів недостатньою задля формулювання судом висновку про те, що її права як фізичної особи порушені або невизнані, й суд не повинен без достатніх на то підстав привласнювати собі функцій інших органів держави, зокрема, органів державної реєстрації актів цивільного стану, тому виявлені судом недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі задля справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених або невизнаних прав ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., шляхом ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Наведене у відповідності до приписів частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, свідчить про те, що суд, встановивши, що заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) «Про встановлення факту батьківства після смерті батька», подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 - 177 і 318 цього Кодексу, а тому протягом п`яти днів з дня надходження зави до суду слід постановити ухвалу про залишення її без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказане повністю кореспондує зі змістом статті 55 Конституції України, яку відповідно до рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) слід розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, і суд не може відмовити у правосудді, а також у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства.

Одночасно із цим правилами прецедентної практики Європейського суду з прав людини передбачено, що кожна держава - учасниця Конвенції, реалізуючи пункт 1 її статті 6 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, незважаючи на те, що звернення особи до суду є її абсолютним правом, однак воно повинно ґрунтуватись на приписах матеріального та процесуального законів.

Відтак, на підставі усього наведеного вище суд дійшов висновку про те, що за таких обставин, заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський О. Г., із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) «Про встановлення факту батьківства після смерті батька» слід залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Приходячи до такого, суд на виконання вимог частини 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України зазначає, що недоліки позову слід усунути шляхом вчинення певних дій, як то подати відповідну заяву у виді окремого письмового документу з усунутими (виправленими) недоліками, вказаними судом у цій ухвалі, зокрема:

- надати копію актового запису про народження дитини з метою доведення факту внесення відомостей про її батька з підстав, обумовлених статтею 135 Сімейного кодексу України;

-довести у процесуальний спосіб відсутність спору про право з боку інших спадкоємців померлої особи, батьківство якої встановлюється, а також відсутність іншої заяви по суті з тим самим предметом та з тих самих підстав із залученням до участі у справі тих самих учасників;

-залучити до участі у справі в якості належного учасника НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ);

-додати якісну копію генетичного тесту на батьківство та докази надсилання копій документів, поданих у електронному виді, заінтересованій особі.

Постановляючи ухвалу, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебуває на розгляді судді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 55 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; частиною 3 статті 49 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями); статтями 17, 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року (в редакції Наказу № 3307/5 від 24.12.2010 року) (із змінами та доповненнями); Інструкцією з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 1269/5 від 24.07.2008 року; Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); Рішенням Конституційного Суду України№ 8-рп/2002 від 07.05.2002 року (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб); Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами та доповненнями); Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (зі змінами та доповненнями) і статтями 2, 4, 13, 17 - 19, 43, 76 80, 89, 175 - 177, 185, 187, 293, 294, пунктом 1 частини 1 і частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, статтею 263, частинами 5 і 11 статті 272, статтями 315 319, частиною 2 статті 352 та частиною 2 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський Олександр Григорович, із залученням до участі у справі в якості заінтересованої особи НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) «Про встановлення факту батьківства після смерті батька», залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити ОСОБА_7 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський Олександр Григорович, що у разі виконання нею відповідно до ухвали суду у встановлений нею строк вимог, визначених статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду, інакше - буде вважатися неподаним та повернута заявниці.

Копію ухвали надіслати ОСОБА_7 , від імені та інтересах якої діє адвокат Савинський Олександр Григорович, за допомогою підсистеми «Електронний суд» або рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, складено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко