Справа № 442/1150/23
Провадження № 2-з/442/1/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши заяву заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк, в інтересах держави в особі Львівської обласної адміністрації про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

22.02.2023 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк, в інтересах держави в особі Львівської обласної адміністрації про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що обласною прокуратурою скеровано до Дрогобицького міськрайонного суду позовну заяву в інтересах держави в особі Львівської обласної державне адміністрації до TOB «Осоння Карпати», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство «Дрогобицьке лісове господарство» (надалі - ДП «Дрогобицьке лісове господарство»), Державна інспекція архітектури та містобудування України (надалі - ДІАМ України), про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання знести об`єкти самочинного будівництва.

Попередньо, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівське області у справі № 442/5556/19 від 20.03.2020 задоволено позов ОСОБА_1 про визнання за нею право власності на нежитлові будівлі літ. Г-1 (площею 40,10 кв.м), літ. И-1 (площею 44,80 кв.м), літ. Ї-1 (площею 26,40 кв.м) літ. І-1 (площею 26,50 кв.м), літ. Е-1 (площею 52,50 кв.м), літ.Є-3 (площею 205,8 кв.м), літ. Ж-2 (площею 76,40 кв.м), літ. Д-4 (площею 397 кв.м), літ. Й-1 (площею 26,40 кв.м), які знаходяться на АДРЕСА_1 .

У подальшому, постановою Львівського апеляційного суду від 23.08.2022 за результатами розгляду апеляційної скарги Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації (надалі - ЛОДА), ДІАМ України рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 20.03.2020 у справі № 442/5556/19 про визнання права власності на нежитлові будівлі скасовано.

Водночас, у ході виконання даного судового рішення з`ясовано, що ОСОБА_1 22.07.2020 спірні об`єкти нерухомості внесла до статутного фонду TOB «Осоння Карпати».

Таким чином, ОСОБА_1 внесла до статутного капіталу ТОВ «Осоння Карпати» майно, право власності на яке скасовано судом, оскільки таке є самочинно збудоване та в матеріалах справи № 442/5556/19 відсутні докази прийняття в експлуатацію спірних об`єктів нерухомого майна, як відсутні докази звернення позивача до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації.

Тобто, ОСОБА_1 діяла з метою створення незаконних умов для заволодіння та розпорядження самочинно збудованими нежитловими будівлями та ухилення від можливих наслідків у разі подання ЛОДА відповідного позову про звільнення лісової ділянки шляхом знесення таких будівель.

22.07.2020 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майне зареєстровано право власності на спірні об`єкти нерухомості за TOB «Осоння Карпати».

Водночас, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного.

Станом на сьогодні, дана лісова ділянка зайнята будівлями і спорудами право власності на які зареєстровано за TOB «Осоння Карпати» - фактичним власником об`єктів самочинного будівництва, що унеможливлює використань її ні ЛОДА (власником), ні ДП «Дрогобицьке лісове господарство» (постійним користувачем).

Рішення Дрогобицького районного суду від 20.03.2020, на підставі якого проведено первинну реєстрацію нерухомого майна, скасовано і не може породжувати будь-які права. Оскільки судом скасовано підставу реєстрації права власності за ОСОБА_1 , то подальша реєстрація права власності на ці об`єкти за TOB «Осоння Карпати» є протиправною.

Зазначають, що у разі реєстрації та подальшого відчуження ТОВ «Осоння Карпати» самочинно збудованих на лісовій ділянці об`єктів нерухомості, рішення у цій справі неможливо буде виконати та належно захистити інтереси держави.

Як наслідок, відновлення інтересів держави спричинить необхідність подання органами прокуратури інших позовів, що очевидно потребуватиме значного часу та витрат на сплату судового збору, не сприятиме ефективності судового захисту, а також надасть TOB «Осоння Карпати» (відповідачу-1 у даній справі) право для оформлення правовстановлюючих документів на лісову ділянку, на якій знаходяться самочинно збудовані об`єкти нерухомості.

З огляду на викладене, та з врахуванням того, що під час розгляду справи № 442/5556/19, ОСОБА_1 (відповідач-2 у даній справі) відчужила самочинно збудовані об`єкти нерухомості ТОВ «Осоння Карпати», що є передумовою для подальшого відчуження самочинно збудованих будівель, виведення такого майна з власності юридичної особи, а також розпорядження такими будівлями чи їх об`єднанням/поділу, тобто створення нових об`єктів з метою забезпечення збереження незаконної державної реєстрації прав власності, наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на обставини даної справи, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, що не створює невиправданих обмежень відповідачам в їх правах, вважає, що доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом арешту спірного нерухомого майна, заборони суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-як дії щодо самочинно збудованих об`єктів нерухомості для попередження умисного створення відсутності у відповідачів майна, яке є предметом позову та незаконного вибуття із власності держави лісової ділянки, на якій вони розташовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заступник прокурора Львівської обласної прокуратури зазначає, що обласною прокуратурою скеровано до Дрогобицькогго міськрайонного суду Львівської області позовну заяву в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до TOB «Осоння Карпати», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство «Дрогобицьке лісове господарство» (надалі - ДП «Дрогобицьке лісове господарство»), Державна інспекція архітектури та містобудування України (надалі - ДІАМ України), про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання знести об`єкти самочинного будівництва.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник повідомляє, що відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи № 442/5556/19 відчужила самочинно збудовані об`єкти нерухомості ТОВ «Осоння Карпати», що є передумовою для подальшого відчуження самочинно збудованих будівель, виведення такого майна з власності юридичної особи, а також розпорядження такими будівлями чи їх об`єднанням/поділу, тобто створення нових об`єктів з метою забезпечення збереження незаконної державної реєстрації прав власності, проте жодних належних доводів тому не навів у заяві про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Також заявник не обґрунтовує, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому потенційного рішення суду. Жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надається.

Тому лише посилання на відповідача про наміри про відчуження майна жодним чином не підтверджено. Відсутня інформація про реалізацію майна відповідачем.

На думку суду наведене заявником у заяві про забезпечення позову не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, приходжу до висновку, що подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 149-153, 158 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк, в інтересах держави в особі Львівської обласної адміністрації про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хомик А.П.