Справа № 202/54/23
Провадження № 2/202/896/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Кухтін Г.О., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів.

Ухвалою судді від 03 лютого 2023 року, в зв`язку із невідповідністю поданої заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява була залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: зазначити та долучити докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з позовом про стягнення заборгованості, зазначити результати за розглядом вказаної справи; долучити до матеріалів справи читабельні копії документів, вказані у даній ухвалі (копію договору про внесення №3 до Договору №80і від 8 березня 2007 року, договір про внесення змін №3 до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №612і/2005 від 24 листопада 2005 року, частково надані матеріли висновку експертизи (не всі сторінки) у нечитабельному вигляді); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також судом було роз`яснено порядок подання доказів у справі у відповідності до ч.ч. 2, 4, 5 ст.95ЦПК України.

16 лютого 2023 року на виконання ухвали від 03 лютого 2023 року представником позивача було подано заяву згідно змісту якої зазначено докази, які містяться у відповідача, та долучено: засвідчену копію договору про внесення змін №3 по договору №80і/2007 від 05.03.2007, засвідчену копію договору про внесення змін №3 по договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №612і/2005 віл 24.11.2005, засвідчену копію висновку експертизи, засвідчену копію апеляційної скарги, засвідчену копію ухвали апеляційного суду від 24.11.2022.

Дослідивши матеріали долучені представником позивача суд приходить до висновку про те, що остання не виконала у повному обсязі ухвалу, якою позовну заяву було залишено без руху.

Так, згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України: «Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього».

Положеннями ч. 4 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що: «Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, СВОЇМ ПІДПИСОМ ІЗ ЗАЗНАЧЕННЯМ ДАТИ ТАКОГО ЗАСВІДЧЕННЯ …».

Відповідно до п. 5.26 ДСТУ 4163:2020: «Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».…».

Як вбачається із долучених представником позивача «засвідчених» копій, останні мають відтиск печатки представника позивача, адвоката Проніної А.І. та відбитку «з оригіналом згідно», при тому, що раніше адвокатом зазначено, що оригіналів відповідних документів у позивача не має.

У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про порушення представником позивача порядку засвідчення копій.

В постанові Верховного Суду від 23.10.2019 по справі № 376/142/18 вказано, що: «Встановивши, що дана розписка не може бути належним та допустимим доказом в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України, оскільки не посвідчена належним чином, а тому є копією невідомого походження».

Таким чином, суд приходить висновку про невиконання стороною позивача вимог ч.5 ст.177 ЦПК України (в частині подання доказів).

Крім вищевикладеного, суд звертає увагу, що у позовній заяві відповідачем вказано Акціонерне товариство «Альфа-Банк» .

Між тим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказано АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (АТ «СЕНС БАНК»).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В свою чергу, практика Європейського суду з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи, що заявником подано заяву з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України, у визначений судом строк недоліки, що стали підставою для залишення заяви без руху, не усунуто, за таких обставин, позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Г.О. Кухтін