Справа № 441/6839/12
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Камбул М.О., при секретарі судового засідання Савельної Л.А., розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю.,-
ВСТАНОВИВ:
02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії заступника начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю., в якій просить визнати постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 22.11.2022, 22.12.2022, 10.01.2023 та постанови про арешт коштів боржника від 21.05.2020, від 05.01.2021 неправомірними, винесеними з порушенням вимог ч.1 ст. 45, ст. 48, ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», визнати незаконними дії заступника начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю. щодо списання з його рахунку заробітної плати в сумі 124053,61 грн., та зобов`язати повернути йому стягнуту суму.
В обґрунтування скарги вказує, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2012 по справі №441/6839/12 було вирішено стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 21.08.2012, щомісяця, до його повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_3 . На виконання вказаного рішення суду, 24.10.2012 судом був виданий виконавчий лист, який 19.05.2016 ОСОБА_3 пред`явила до виконання. В ході ВП №51214925 заступником начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю. були винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи: 22.11.2022 звернуто стягнення на доходи боржника, що отримуються від ВЧ НОМЕР_1 , а саме здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства в розмірі 50% до погашення боргу. Борг станом на 05.10.2022 становить 124053,61 грн. Після утримання боргу проводити стягнення у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно. Після погашення боргу по аліментам стягнути штраф в сумі 34419,09 грн., виконавчий збір в сумі 12405,36 грн., витрати по ВП в сумі 469 грн.; 22.12.2022 звернуто стягнення на доходи боржника, що отримуються від ВЧ НОМЕР_2 , а саме здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства в розмірі 50% до погашення боргу. Борг станом на 05.10.2022 становить 124053,61 грн. Після утримання боргу проводити стягнення у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно. Після погашення боргу по аліментам стягнути штраф в сумі 34419,09 грн., виконавчий збір в сумі 12405,36 грн., витрати по ВП в сумі 469 грн., та 10.01.2023 звернуто стягнення на доходи боржника, що отримуються від ВЧ НОМЕР_1 , а саме здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства в розмірі 50% до погашення боргу. Борг станом на 05.10.2022 становить 9872,18 грн. Після утримання боргу проводити стягнення у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно. Після погашення боргу по аліментам стягнути виконавчий збір в сумі 9903,77 грн.
04.01.2023 відповідно до Виписки з карткового рахунку клієнта, за період з 14.10.2022 по 09.01.2023 було списано кошти на підставі рішень уповноважених державних служб у розмірі 124053,60 грн. Також, зазначає, що він з 05.10.2022 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до ВЧ № НОМЕР_1 . Факт обізнаності державного виконавця, про перебування його на військовій службі містяться в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, він звертався 08.12.2022 з заявою до заступника начальника відділу ОСОБА_4 , з проханням зняти арешт із зарплатного рахунку у банку, однак заява не була задоволена, тому у зв`язку з арештом, він фактично позбавлений можливості отримувати заробітну плату, яка є єдиним джерелом його існування.
Вважає, що накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчим документом та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для нього та порушення його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.
Крім того, зі сторони заступника начальника ОСОБА_4 наявне порушення, яке пов`язане із черговістю задоволення вимог, а саме відповідно до постанови від 10.01.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, борг становить 9872,18 грн., та передбачено, що після погашення боргу по аліментам стягнути виконавчий збір в сумі 9903,77 грн. Тобто, борг по аліментам у повному обсязі не погашений, залишок складає 9872,18 грн., однак погашена сума штрафу у розмірі 34419,09 грн., та частково виконавчий збір, які були зазначені у попередній постанові від 22.12.2022. Таким чином, державним виконавцем порушено вимоги ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду.
Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляд справи повідомлений належним чином.
Представник скаржника Овдій Я.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляд справи повідомлена належним чином.
Заступник начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю. в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду 13.02.2023 надала суду письмові пояснення. Вказує, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №51214925 з примусового виконання виконавчого листа №2/441/2696/12 від 24.12.2012. 25.05.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. Відповідно до заяви стягувача борг нараховувати боржнику з січня 2015 року. Державним виконавцем 19.09.2019 було направлено вимоги до банківських установ про надання інформації стосовно наявності та стану рахунків боржника з обов`язковим зазначенням реквізитів рахунків, руху коштів та операції здійсненні на рахунках боржника за останні три місяці. Згідно відповідей з банківських установ, боржник не має відкритих розрахункових рахунків в банківських установах. Станом на 19.03.2019 заборгованість по сплаті аліментів складала 42175,83 грн., сукупний розмірі якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з цим 19.03.2019 державним виконавцем винесено постанову про обмеження у праві виїзду за межі України, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та інші постанови, які були направлені сторонам. Також, 19.03.2019 винесено постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 21087,92 грн., у зв`язку з тим, що борг по аліментам перевищує суму платежів за три роки. До відділу ДВС 17.07.2019 боржником надано заяву, в якій останній просив надати довідку про нараховані та сплачені аліменти стягувану, надав квитанції, та заборгованість по аліментам починаючи з січня 2015 року по червень 2019 року становила 41439,94 грн. 21.05.2020, державним виконавцем повторно направлено вимоги до банківських установ про надання інформації по рахункам боржника, та відповідно до відповідей, боржник не мав відкритих рахунків в банківських установах. Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 21.05.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника, яка автоматично була направлена банківським установам. Також, зазначена постанова була направлена боржнику рекомендованою поштою, однак конверт повернувся до відділу, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Після чого, 05.01.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 7107,30 грн., у зв`язку з тим, що борг по аліментам перевищує суму платежів за один рік, який становив 35536,50 грн., також 05.01.2021 винесено постанову про арешт майна боржника. За місцем мешкання боржника 18.05.2021 йому було направлено виклик, повідомлено суму заборгованості станом на 18.05.2021 в розмірі 84269,76 грн., повідомлено про явку до державного виконавця на 31.05.2021 для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що борг по аліментним платежам сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Повторно, 21.01.2022 боржнику було направлено виклик, повідомлено суму заборгованості станом на 21.01.2022 в розмірі 106357,10 грн., та повідомлено про явку до відділу на 10.03.2022 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
До відділу ДВС у листопаді 2022 року з`явилася стягувачка, та повідомила, що боржник мобілізований, у зв`язку з чим, державним виконавцем 15.11.2022 було направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання інформації, в якій військовій частині проходить військову службу боржник, та 22.11.2022 до відділу надійшла довідка, відповідно до якої боржник проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .22.11.2022 державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка направлена для подальшого виконання до ВЧ НОМЕР_1 , заборгованість станом на 05.10.2022 по аліментам становила 124053,61 грн. В подальшому, до відділу надійшла довідка, що боржник проходить службу вже в ВЧ НОМЕР_2 , якій 22.12.2022 було направлено постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника.
08.12.2022 до відділу надійшло звернення від боржника, який повідомив, що проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , та просить зняти арешт з розрахункового рахунку, який було відкрито в АТ «Укрсиббанк», у зв`язку з тим, що отримує на цей рахунок грошове забезпечення. При цьому, боржником не надано будь-яких відомостей щодо підтвердження зарахування на вказаний рахунок заробітної плати або інших соціальних платежів, заборгованість не погашена, тому були відсутні законні підстави для зняття арешту з рахунку. 13.12.2022 державним виконавцем направлено платіжну вимогу до АТ «Укрсиббанк» для списання заборгованості зі сплати аліментів на суму 124053,61 грн., з урахуванням штрафу за несвоєчасну сплату аліментних платежів та виконавчого збору.
09.01.2023 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 124053,61 грн., які було стягнуто у відповідності до платіжної вимоги від 13.12.2022, та державним виконавцем, згідно з розпорядженням від 10.01.2023 перераховано вказані кошти у розмірі 124053,61 грн. на користь стягувача та погашено заборгованість зі сплати аліментів в сумі 89165,52 грн., штрафу в сумі 34419,09 грн., витрат виконавчого провадження в сумі 469 грн. Також, державним виконавцем винесено постанову про скасування арештів накладених на рахунки боржника, у зв`язку зі сплатою заборгованості. Того ж дня, державним виконавцем проведено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка була направлена до ВЧ НОМЕР_2 , з зазначенням заборгованості зі сплати аліментних платежів в сумі 9872,18 грн., виконавчого збору в сумі 9903,77 грн., та поверненням без виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.12.2022 направлено до ВЧ НОМЕР_2 . 13.01.2023 державним виконавцем направлено вимогу до ВЧ НОМЕР_2 провести перерахування боргу по аліментам боржнику, так як сума заборгованості по аліментам станом на 05.10.2022 складає 8911,78 грн., у зв`язку з перерахунком боргу. Таким чином, вважає, що при виконанні виконавчого листа №№2/441/2696/12 від 24.12.2012 були виконані правомірно у відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, тому просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 . Також, у клопотанні від 23.03.2023 зазначає, що державним виконавцем 10.03.2023 винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, що передбачено ч. 2 ст. 450 ЦПК України.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.02.2023 прийнято до розгляду та призначено розгляд скарги на 09-45 год. 17.02.2023.
17.02.2023 справу знято з розгляду до 11-00 год. 23.03.2023, у зв`язку з неявкою сторін по справі.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити частково.
Згідно ст.129 Конституції України передбачено обов`язковість судового рішення.
Статтею 6 § 1 Конвенції передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Як зазначив Європейський суд з прав людини, стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.).
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Так, судом встановлено, що на виконанні у Тернівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №51214925 з примусового виконання виконавчого листа № 2/441/2696/12 від 24.12.2012, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 частини на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, до повноліття дитини.
За вказаним виконавчим провадженням заступником начальника Тернівського відділу ДВС у м. Кривому Розі Наумчак К.Ю. постановами від 21.05.2020 та 05.01.2021 накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти а рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржників (а.с. 15, 16).
Зокрема, було накладено арешт на банківський рахунок № НОМЕР_3 , назва тарифного плану «ЗП Start», відкритий в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який він отримує заробітну плату, що також підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта за період з 14.10.2022 по 09.01.2023 (а.с. 20-22, 26).
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 сформульовано висновок про те, що законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).
Відтак, частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).
У постанові Верховного Суду від 08червня 2022року у справі № 521/895/20 викладено наступний висновок, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.
Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
Таким чином, з наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі Справа № 756/8815/20 від 20 квітня 2022 року у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.
При цьому, відповідно до копії заяви боржника ОСОБА_1 від 08.12.2022, який повідомив державного виконавця, що на вказаний розрахунковий рахунок, на який накладено арешт постановами про арешт коштів боржника від 21.05.2020 та 05.01.2021, він отримує заробітну плату, та що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , тому просив зняти арешт (а.с. 25).
Таким чином, судом встановлено, що постановами державного виконавця накладено арешт на рахунок АТ «Укрсимбанк», на який нараховуються лише виплати по заробітній платі боржника ОСОБА_1 , які є його єдиним джерелом доходу, що є порушенням прав останнього.
Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.
Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.
З урахуванням наведеного, оскільки законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати, тому накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 , на який надходять виплати заробітної плати, порушує вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», та право ОСОБА_1 на соціальний захист і позбавляє його джерел до існування, також боржником 08.12.2022 було повідомлено, що на спірний рахунок він отримує заробітну плату, тому державний виконавець повинна була зняти арешт з розрахункового рахунку боржника після звернення боржника.
Щодо неправомірності накладання арешту, судом встановлено, що станом на час винесення спірних постанов про арешт коштів боржника, а саме 21.05.2020 та 05.01.2021, у боржника існувала заборгованість зі сплати аліментів, але скаржником не надано доказів того, що сукупний розмір заборгованості не перевищував суму платежів за три місяці, тому відсутні правові підстави для задоволення в цій частині вимог скарги.
Крім того, 10.01.2023 державним виконавцем було скасовано постанови про арешт коштів боржника від 21.05.2020 та 05.01.2021, у зв`язку зі сплатою заборгованості по аліментам в сумі 123584,61 грн. (а.с. 57), тому на час розгляду скарги питання щодо арешту вже вирішено.
Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначено у Розділі IX Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.2 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Так, в межах виконавчого провадження, 22.11.2022, 22.12.2022 та 10.01.2023 заступником начальника Тернівського відділу ДВС у м. Кривому Розі Наумчак К.Ю. звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який отримує дохід у ВЧ НОМЕР_1 , та в подальшому у ВЧ НОМЕР_2 , копії якої були направлені для виконання (а.с. 17-19).
Частинами першою, третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» визначено кошти, на які не може бути звернено стягнення.
Отже, законом визначено як перелік виплат, на які не може бути звернено стягнення, так і граничні розміри відрахувань із тих виплат боржника, на які може бути звернено стягнення, також і накладено арешт виконавцем.
Згідно ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено максимальний розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.
Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків, що передбачено ч.3 ст. 70 вказаного Закону.
Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.
Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).
Щодо обґрунтуванні викладених заперечень у скарзі боржника про черговість стягнутих коштів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Відповідно до постанов від 22.11.2022, 22.12.2022 було звернуто стягнення із заробітної плати боржника на суму 124053,61 грн., з них: заборгованість зі сплати аліментів в сумі 89165,52 грн., штрафу в сумі 34419,09 грн., витрат виконавчого провадження в сумі 469 грн., та відповідно до оскаржуваної постанови державного виконавця від 10.01.2023 було звернуто стягнення на суму заборгованості в розмірі 19775,95 грн., що складається з: заборгованості зі сплати аліментних платежів в сумі 9872,18 грн., виконавчого збору в сумі 9903,77 грн., щодо черговості списання є правомірним та відповідає вимогам Закону.
Крім того, судом встановлено, що постановами від 22.11.2022, 22.12.2022 та від 10.01.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, було звернуто стягнення з заробітної плати боржника на суму 124053,61 грн., 19775,95 грн., що суперечить встановленим нормам ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме загальної суми відрахувань з заробітної плати, яка не повинна перевищувати 70 відсотків, але списання коштів у вказаному розмірі суперечить вимогам Закону, тому в цій частині вимоги скарги про визнання дій заступника начальника Тернівського відділу ДВС Наумчак К.Ю. при винесенні вказаних постанов та списання з розрахункового рахунку боржника саме в такому розмірі заборгованості слід задовольнити.
Разом з тим, пунктом 18 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.
Отже, з урахуванням пункту 18 вказаної Постанови вимога заявника про зобов`язання державного виконавця повернути скаржнику списані кошти задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.12, 259, 260, 447, 450, 452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю. задовольнити частково.
Визнати неправомірним постанови заступника начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю. від 22.11.2022, 22.12.2022 та від 10.01.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Визнати незаконними дії заступника начальника відділу Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю. щодо списання з рахунку боржника ОСОБА_1 заробітної плати в сумі 124053,61 грн.
В іншій частині скарги відмовити.

Ухвалу складено та підписано суддею 23 березня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: