Провадження № 2-ві/522/5/23
УХВАЛА

27 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шестакової Яни Вікторівни у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зустріним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним умов надання кредитного договору, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуюча суддя Шестакова Я.В.) знаходиться справа за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зустріним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним умов надання кредитного договору, відшкодування моральної шкоди.

22.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відвід судді Шестакової Я.В., яка мотивована тим, що суддя відмовила у витребуванні розгорнутого розрахунку заборгованості, в той час я при розгляді справи суддею Домусчі Л.В. було задоволено клопотання, а наданий банком розрахунок не був прийнятий судом, адже він не є первинним бухгалтерським документом.

Ухвалою від 23.03.2023, суд, який розглядає справу (головуюча суддя Шестакова Я.В.) дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передала заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шестакової Я.В.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023, заяву про відвід разом з ухвалою передано судді наступного робочого дня - 27.03.2023.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Шестакової Я.В., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Шестакової Я.В. є не задоволення заявника з процесуальним вирішенням питання про витребування доказів, що не є підставою для відводу.

Як вірно зазначає заявник, ухвала про витребування доказів не підлягає оскарженню, в той час як згідно ч.2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суд наголошує, що не погодження учасниками справи з процесуальними діями судді не є підставою для відводу такого судді. Не погодження ОСОБА_1 з тим, що суддею було відмовлено у задоволенні його клопотання про витребування доказів не свідчить про необ`єктивність судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини є недоведеними, тому не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Шестакової Я.В. при вирішенні цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним умов надання кредитного договору, відшкодування моральної шкоди.

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шестакової Яни Вікторівни у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за зустріним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним умов надання кредитного договору, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Бондар