Справа №351/1605/22
Номер провадження №2/351/129/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заболотівської селищної ради Коломийського району про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Заболотівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Снятинського районного суду від 05.07.2022, яке набрало законної сили 05.08.2022, у справі № 351/510/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання права власності було вирішено:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Однак, судом не вирішено питання щодо визнання права власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку за нею, позивачкою ОСОБА_1 , оскільки такі позовні вимоги ніким не заявлялись.

Станом на 15.04.1991 у спірному господарстві, що відносився до суспільної групи «колгоспний двір», були зареєстровані: спадкодавець ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , та вона- донька ОСОБА_6 .

Просила визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їхній відсутності, проти позову не заперечили.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Заболотівської селищної ради № 131 від 16.02.2020 станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ..

Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 05.07.2022 у справі № 351/510/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт на спірний житловий будинок виданий на ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із довідки Заболотівської селищної ради від 06.10.2021 № 807 слідує, що на день смерті ОСОБА_5 разом з ним в спірному житловому будинку були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_8 .. Заповіт від імені ОСОБА_5 в сільській раді не посвідчувався.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 після одруження 08.05.2004р. змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що спірне господарство, яке розташоване по АДРЕСА_1 , відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що встановлено рішенням Снятинського районного суду від 05.07.2022 у справі № 351/510/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.

За вказаних підстав, суд приходить до висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН