Справа №621/1546/22
Пр. №2/621/109/23
Рішення

іменем України

30 січня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря судових засідань Девятерикової А.Р.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа ГУ Держгеокадастру у Харківській області в якому просить суд: 1) встановити факт неприйняття спадщини ОСОБА_7 після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_9 , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у власності ДСП "Діброва" та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6, 3953 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 3) визнати право власності за ОСОБА_2 в 3/4 частині та ОСОБА_3 в 1/4 частині на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом; 4) судові витрати віднести за рахунок позивачів.

23 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

18 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.12.2022 задоволено клопотання про витребування доказів з Зміївської державної нотаріальної контори.

14 грудня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення згідно яких просив відмовити в задоволенні позову.

Суд вислухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 .

На момент смерті ОСОБА_8 був власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В вказаному будинку ОСОБА_8 мешкав та був зареєстрований на день смерті. Наведене підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.07.2007 та довідкою Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 07.09.2020.

На момент смерті ОСОБА_8 за вказаною вище адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_9 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 07.09.2020.

З акту від 22.09.2020 складеного депутатом Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області вбачається, що постійно проживали з померлим на день смерті тільки дружина та син ОСОБА_10 . Син ОСОБА_11 з 1998 року не проживав за місцем реєстрації, так як мав окремий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 .

На момент смерті ОСОБА_9 мешкала та була зареєстрована в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею за вказаною вище адресою були зареєстровані: син ОСОБА_2 , син ОСОБА_7 , невістка ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 , онука ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 07.09.2020.

Згідно розпорядження №548 від 18.07.2006 року Зміївської районної державної адміністрації ОСОБА_9 було виділено у натурі (на місцевості) земельну ділянку та надано дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на землю на території Тимченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно листа Зміївської державної нотаріальної контори від 21.12.2022 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9 подала донька померлої ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_8 спадкова справа в нотаріальній конторі відсутня.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_9 , відсутні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину та постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачи свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_9 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За статтею 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, згідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обовязкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та обовязково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи.

Проте, з листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.12.2022 та копії спадкової справи не вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видавалась постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, з вказаних листів не вбачається, що останні взагалі звертались до нотаріуса з заявами щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу.

Таким чином, на момент звернення позивачів до суду, не можна вважати, що спадкові права позивачів порушені, не визнані або оспорюються.

З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є передчасними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а вимоги про встановлення факту неприйняття спадщини, пов`язані з вирішенням цивільного-правового спору, тобто є взаємопов`язаними, то і в задоволенні вимог про встановлення юридичного факту також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81,89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок, земельну ділянку в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено та підписно 30.01.2023 року.

Суддя В.В. Шахова