Справа № 203/3143/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 08.04.2021 року на пл.Десантників,17 в м.Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний йому автомобіль «SKODA OCTAVIA», д/н НОМЕР_1 . Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2022 року у справі №203/1718/21, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишенні місця пригоди визнано водія автомобіля «RENAULT KANGOO», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . Розмір завданого власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA», д/н НОМЕР_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку згідно висновку експерта №043/22 від 03.08.2022 року склав 20239 грн. 79 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT KANGOO», д/н НОМЕР_2 , була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» за полісом АР/995564, а власника автомобіля «SKODA OCTAVIA», д/н НОМЕР_1 , - в АТ «Страхова компанія «Інго» за полісом №201267564. За наслідками прямого врегулювання АТ «Страхова компанія «Інго» позивачу було частково відшкодовано завдану шкоду в розмірі 6864 грн. 60 коп., виходячи із розрахунку: 13012 грн. 71 коп. (вартість ремонту, визначена АТ «Страхова компанія «Інго» на підставі калькуляції системи Audatex №3712596 від 05.05.2021 року) 3548 грн. 11 коп. (вартість фізичного зносу) 2600 грн. (франшиза). Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідача різницю між розмір шкоди та страховим відшкодуванням в сумі 6148 грн. 11 коп.; у відповідності до ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 1484 грн. 10 коп. та три відсотки річних в сумі 236 грн. 49 коп. за період з 06.05.2021 року по 16.08.2022 року; а також завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В наданому відзиві представник відповідача зазначив, що суму франшизи в розмірі 2600 грн. відповідач визнає та готовий добровільно її сплатити, для чого звертався до позивача із пропозицією надати реквізити для оплати даної суми, але позивач реквізити не надав. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» за полісом АР/995564, зі строком дії з 04.10.2020 року по 03.10.2021 року, лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, в розмірі 130000 грн., франшизою в розмірі 2600 грн. таким чином, страхова компанія в межах ліміту відповідальності може відшкодувати потерпілому завдані матеріальні збитки, а тому відповідні вимоги до відповідача є незаконними та неправомірними. Крім того, у відповідача не виник обов`язок із виплати коштів в сумі 3548 грн. 11 коп., що є вартістю фізичного зносу автомобіля «SKODA OCTAVIA», д/н НОМЕР_1 , оскільки для власника транспортного засобу матеріальним збитком є вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та втрати товарної вартості. Зношеність транспортного засобу в даному випадку має враховуватись при визначенні реального розміру збитків, оскільки позов пред`явлено про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і факт, що для відновлення попереднього стану автомобіля позивача були використані нові вузли, деталі, комплектуючи частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, не встановлено, позивачем відповідних доказів не надано. Також представник відповідача у наданому відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн., посилаючись на їх недоведеність жодними доказами. В частині вимог про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних, представник відповідача посилався, що між сторонами відсутні договірні зобов`язання, а підставами відшкодування шкоди є деліктне зобов`язання, за яким не передбачено відповідальність у вигляді штрафних санкцій, у т.ч. згідно ст.625 ЦК України. Таким чином, позовні вимоги в цій частині є неправомірними.

У відповіді на відзив представник позивача посилався на правомірність заявлених вимог в частині стягнення коштів в сумі 3548 грн. 11 коп., оскільки до збитків належать і витрати, які особа понесе в майбутньому. Також посилався на безпідставність заперечень сторони відповідача стосовно того, що на спірні правовідносини не поширюються положення ст.625 ЦК України, оскільки останні поширюються як на договірні, так і на деліктні зобов`язання, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, наведених, зокрема, у постанові від 16.05.2018 року по справі №686/21962/15-ц. Крім того, вважав обгрунтованими, доведеними та співмірними заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди.

У запереченнях на відповідь на відзив, представник відповідача посилався на те, що позивачем не доведено того факту, на теперішній час ним відремонтовано автомобіль новими запасними частинами, без урахування зносу, а тому і вимагати від відповідача даної суми коштів є безпідставним, та як абсолютно невідомо чи в майбутньому позивач відремонтує свій автомобіль новими запасними частинами, без урахування зносу, чи навпаки придбає б/у запчастини, або є взагалі не буде ремонтувати автомобіль, а отримані кошти в сумі 3548 грн. 11 коп. будуть для нього додатковим заробітком. В іншій частині, посилався на доводи, наведені ним раніше у відзиві на позов..

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2022 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення франшизи в сумі 2600 грн. В іншій частині в задоволенні позову просив відмовити з підстав, наведених у відзиві та запереченнях.

В призначене на 31.01.2023 року сторони та їх представники не з`явились. Представниками сторін було подано заяву та клопотання про подальший розгляд справи за їх відсутності.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247 ЦПК України, а також стадію судового розгляду, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені сторонами у заявах по суті справи та поясненнях під час вступного слова, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України №1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п.12.1 ст.12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6 ст.36 Закону України №1961-IV визначено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно зі ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст.1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пунктом 1 ч.1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Під час розгляду справи встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.04.2021 року на пл.Десантників,17 в м.Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «RENAULT KANGOO», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «SKODA OCTAVIA», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2022 року у справі №203/1718/21, яка набрала законної сили, встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок недотримання вимог п.п.10.1, 2.10 ПДР України та провадження по справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT KANGOO», д/н НОМЕР_2 , була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Кредо» за полісом АР/995564, зі строком дії з 04.10.2020 року по 03.10.2021 року, лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130000 грн., франшизою в розмірі 2600 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SKODA OCTAVIA», д/н НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «Страхова компанія «Інго» за полісом №201267564.

За наслідками прямого врегулювання АТ «Страхова компанія «Інго» позивачу було частково відшкодовано завдану шкоду в розмірі 6864 грн. 60 коп., виходячи із розрахунку: 13012 грн. 71 коп. (вартість ремонту, визначена АТ «Страхова компанія «Інго» на підставі калькуляції системи Audatex №3712596 від 05.05.2021 року) 3548 грн. 11 коп. (вартість фізичного зносу) 2600 грн. (франшиза).

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені вище положення діючого законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача розміру франшизи в сумі 2600 грн.

В частині стягнення коштів в сумі 3548 грн. 11 коп., суд враховує, що вказана сума становить коефіцієнт фізичного зносу, визначений у ремонтній калькуляції за допомогою системи Audatex №3712596 від 05.05.2021 року, на яку страховиком було зменшено виплату страхового відшкодування у відповідності до наведеної вище ст.29 Закону України №1961-IV.

Згідно п.п.2.3, 2.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Таким чином, для власника пошкодженого транспортного засобу матеріальним збитком є вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу.

За вказаних обставин, а також враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо проведення відновлювального ремонту його автомобіля, а також, що для відновлення його попереднього стану було використано нові вузли, деталі та комплектуючи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів в сумі 3548 грн. 11 коп. слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю цих вимог.

Перевіряючи обгрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача у відповідності до ст.625 ЦК України інфляційних витрат та трьох відсотків річних, а також заперечення сторони відповідача про відсутність підстав для її застосування до спірних правовідносин, суд враховує наступне..

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

За вказаних обставин, враховуючи правову природу спірних правовідносин, обов`язок відповідача відповідно до п.12.1 ст.12, п.36.6 ст.36 Закону України №1961-IV відшкодувати позивачу встановлену договором про страхування франшизу, на них поширюється дія ч.2ст.625 ЦК України.

3 урахуванням наведеного, оскільки сума франшизи в розмірі 2600 грн. в добровільному порядку відповідачем відшкодована не була, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

При цьому, суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що відповідач мав намір відшкодувати франшизу в добровільному порядку та звертався до відповідача з приводу надання реквізитів для перерахування коштів, оскільки відповідних доказів цьому відповідачем суду не надано, а позивач факт такого звернення заперечував.

В своєму позові позивач просив стягнути інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 06.05.2021 року по 16.08.2022 року.

Поряд з цим, суд враховує, що відповідно до постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2022 року у справі №203/1718/21, ОСОБА_2 не визнавав своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. По справі призначалась судова автотехнічна експертиза, висновки якої було покладено в основу прийняття судом рішення в частині доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні пригоди.

За вказаних обставин, суд вважає, що обов`язок з відшкодування завданих збитків у останнього виник після винесення постанови суду від 15.02.2022 року та спливу встановленого КУпАП десятиденного строку на її оскарження, тобто з 26.02.2022 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 26.02.2022 року по заявлену у позові дату 16.08.2022 року, за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання у вигляді франшизи в розмірі 2600 грн., виходячи із наступного розрахунку.

-індекси інфляції: березень 2022 року 104,5; квітень 2022 року 103,1%; травень 2022 року 102,7%; червень 2022 року 103,1%; липень 2022 року 100,7%; серпень 2022 року 101,1%. Середній індекс інфляції за вказаний період 1,16140767. Інфляційні витрати до стягнення 2600 х 1,16140767 2600 = 419 грн. 66 коп.

-три відсотки річних: 2600 х3% : 365 х 172 дня прострочення = 36 грн. 76 коп.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеним позивачем, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях та переживаннях в зв`язку із пошкодженням належного йому транспортного засобу, у зміні звичайного ритму життя через необхідність витрачати додатковий час для вирішення питання щодо ремонту автомобіля, відшкодування завданих збитків, нести додаткові, незаплановані витрати на це.

Поряд з цим, враховуючи ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині, стягнувши з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід стягнути суму франшизи в розмірі 2600 грн.; за період з 26.02.2022 року по 16.08.2022 року інфляційні витрати в сумі 419 грн. 66 коп., три відсотки річних в сумі 36 грн. 76 коп.; у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а всього стягнути 3556 грн. 42 коп.

В іншій частині в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

Також позивачу слід відмовити в частині стягнення витрат в сумі 2500 грн. на проведення автотоварознавчої експертизи, оскільки позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не грунтувались на висновку експерта автотоварознавця №043/22 від 03.08.2022 року, а були заявлені виходячи із розміру матеріального збитку, розрахованому страховиком за допомогою системи Audatex згідно ремонтної калькуляції №3712596 від 05.05.2021 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем було понесено судові витрати по справі, що складаються із сплаченого за подачу позову судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн.

В свою чергу відповідачем було понесено витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

Факт понесення цих витрат підтверджується наданими сторонами доказами, останніми не оспорювався та клопотань про їх зменшення не заявлялось.

За вказаних обставин, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ч.10 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 492 грн. 40 коп. (992,40 + 3000 3500).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,23,510,625,988,990,1166,1167,1188,1192,1194 ЦК України, ст.ст.6,12,22,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,137,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суму франшизи в розмірі 2600 грн.; за період з 26 лютого 2022 року по 16 серпня 2022 року інфляційні витрати в сумі 419 грн. 66 коп., три відсотки річних в сумі 36 грн. 76 коп.; у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а всього стягнути 3556 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в сумі 492 грн. 40 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2023 року.

Суддя С.Ю. Казак