Справа №359/6638/22
Провадження №2/359/508/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Баток Н.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 31 жовтня 1992 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 . Позивач посилається на те, що він не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 не визнав позов та клопотав про вжиття заходів, спрямованих на примирення з позивачем.

Вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що 31 жовтня 1992 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований в Палаці одруження «Дарницький» у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був складений запис за №2062. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 31 жовтня 1992 року (а.с.11).

Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ОСОБА_2 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Вжиті судом заходи примирення сторін виявились безрезультатними. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примушування ОСОБА_2 до шлюбу не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_3 , належить розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 31 жовтня 1992 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований в Палаці одруження «Дарницький» у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був складений запис за №2062, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець