Провадження № 2/638/986/23
У Х В А Л А

іменем України

27 березня 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі

головуючої судді Штих Т.В

за участі секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на ремонт житлового будинку в порядку розгляду заяви про витребування доказів та допит свідків,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на ремонт житлового будинку в порядку розгляду заяви про витребування доказів та допит свідків.

У судовому засіданні 27 березня 2023 року представник позивача заявила клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що належав на праві власності ОСОБА_3 , та заборони ОСОБА_4 або будь- яким третім особам, що діють від його імені та в його інтересах укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснюватиме його відчуження, а також шляхом заборони ОСОБА_4 або будь-яким третім особам, що діють від імені та в її інтересах вчиняти будь-які дії, пов`язані з входженням до житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 та виселення з вказаного будинку позивача ОСОБА_1 та членів його родини.

Представник позивача наполягала на задоволенні вказаної заяви та просила її задовольнити.

Відповідачка та її захисники просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову .

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно міститися пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення.

До заяви про забезпечення позову не долучена актуальна інформаційна довідка про власника вказаного домоволодіння.

Крім того, суд вважає вимоги щодо заборони ОСОБА_4 або будь-яким третім особам, що діють від імені та в її інтересах вчиняти будь-які дії, пов`язані з входженням до житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 та виселення з вказаного будинку позивача ОСОБА_1 та членів його родини не ефективним способом забезпечення позову про стягнення суми, та містять у собі позовні вимоги щодо порядку користування вказаним домоволодінням.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову відсутні вказані обов`язкові вимоги щодо заяви про забезпечення позову.

Згідно ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, з урахуванням того, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, суддя вважає необхідним повернути заяву про забезпечення позову заявнику, що не позбавляє заявника права повторно звернутись до суду з заявою, оформленою згідно ст.151 ЦПК України.

Також у судовому засіданні представниця позивача заявила клопотання про призначення судової будівельно- технічної експертизи на вирішення вказаної експертизи просила поставити питання щодо переліку та об`єму фактично виконаних будівельних робіт з ремонту житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які житлові та нежитлові будівлі, споруди, елементи благоустрою території знаходяться на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 станом на день проведення судової експертизи, визначення добудов, надбудов, які проведені у житловому будинку, якими комунікаціями облаштовано будинок, чи споруджено додаткові господарські будівлі, споруди, елементи благоустрою території для обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 у порівнянні із технічними характеристиками майна станом на 2014 рік, чи є виконані будівельні роботи невід`ємними поліпшеннями нерухомого майна за вказаною адресою та зазначити які, яка вартість фактично виконаних робіт з ремонту житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Представник позивачки просила зупинити провадження на час проведення експертизи.

Представниця позивача наполягала на задоволенні вказаного клопотання та вказала, що саме проведення експертизи дозволить правильно обраховувати позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_4 повідомила суду, що категорично не погоджується з проведенням вказаного експертного дослідження, так як на території домоволодіння за вказаною адресою знаходяться самочинні будівництва, ремонти вказаного домоволодіння проводилися ще за життя батьків позивача та відповідачки, батьки вкладали власні кошти на ремонт вказаного домоволодіння, купували побутову техніку. Все це свідчить про некоректність поставлених питань щодо проведення експертного дослідження. Натомість зупинення провадження у справі приведе до штучних затягування строків розгляду справи.

Захисники Якімов Л.М. та Терещук С.С. просили відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно- технічної експертизи, підтримавши думку відповідачки, зазначили, що провести експертизу за вказаними питаннями не можливо. У клопотанні про призначення вказаного експертного дослідження неправильно визначені періоди будівництва, що ставить під сумнів оплату саме позивачем проведених будівельних та ремонтних робіт, відсутні дані про самочинне будівництво, що також суттєво впливає на результат експертного дослідження, надані у копії розрахунки є нечитаємі, зупинення провадження у справі затягне розгляд справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість заявленого клопотання, оскільки вирішення питань, поставлених у клопотанні про призначення експертизи не є предметом позовних вимог.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов : 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі « Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби законодавства для прискорення розгляду.

У даному ж випадку сторона позивача демонструє можливість затягування розгляду вказаної цивільної справи.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

У судовому засіданні відповідачка заявила про витребування доказів, а також просила викликати та допитати у судовому засіданні свідків- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідачка просила витребувати у Головного управління ДПС у Харківській області копії податкових декларацій з податку на прибуток з додатками підприємства ТОВ « ТБС-Україна» за період з 01.01.2014 по 01.01.2017, копії податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками ТОВ « ТБС-Україна» за період з 01.01.2014 по 01.01.2017, а також копії актів перевірок ТОВ « ТБС-Україна» за період з 01.01.2014 по 01.01.2022.

Захисники Якімов Л.М. та Терещук С.С. наполягали на задоволенні вказаних клопотань, зазначили, що для з`ясування всіх обставин справи необхідно витребувати докази та викликати свідків. витребувані докази засвідчать на можливі помилки ТОВ « ТБС-Україна» про декларуванні доходів та покажуть коло осіб, яким надавалися послуги.

Представниця відповідача просила відмовити у задоволенні вказаних клопотань сторони відповідачки. Вказала, що вказані клопотання розглянуті судом та відповідно до ухвали від 15 лютого 2023 року вирішені по суті. Крім того заначила, що у разі задоволення клопотання в тій редакції, якій виклала відповідачка про витребування доказів буде серйозне втручання з боку суду у господарську діяльність господарюючого суб`єкта. Повторна заява відповідачки вказаних клопотань містить зловживання правами.

Відповідно до ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Як встановлено, ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Сторона відповідача не довела необхідність отримання такої інформації, так як це суттєво може впливати на вирішення справи по суті.

Стосовно інформації про витребування податкових декларацій ТОВ « ТБС-Україна» суд вважає, що подібні дії можуть свідчити про втручання у господарську діяльність. Вказані докази не можуть вплинути на розгляд вказаної справи.

Щодо допиту свідків вказаних у клопотанні від 27 березня 2023 року, суд констатує, що клопотання про допит вказаних свідків вже розглядався судом та ухвалою від 15 лютого 2023 року вирішене питання щодо відмови у задоволенні вказаного клопотання. Стороною відповідача не надано жодної додаткової інформації по допиту вказаних свідків, які б свідчили про необхідність допиту вказаних свідків. Вказані свідки можуть бути зацікавленими у розгляді вказаної цивільної справи. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні клопотань відповідачки про витребування доказів та виклик та допит свідків.

Керуючись ст. 84, 103, 151,153 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_9 - представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову від 14 листопада 2022 року, заявлене 27 березня 2023 року - повернути заявниці.

Відмовити у задоволенні клопотання представниці позивача про призначення експертизи.

У задоволенні клопотання про витребування доказів та виклик свідків, заявленому у судовому засіданні 27 березня 2023 року відповідачкою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Головуюча - суддя Т.В. ШТИХ.