Ухвала

16 березня 2023 року

м. Київ

справа № 752/19072/17

провадження № 61-1892ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест», ОСОБА_4 , державного реєстратора комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» Заіко Ірини Володимирівни, державного реєстратора філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Рябого Дмитра Сергійовича, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про визнання договорів про залучення інвестицій у будівництво житла недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест», ОСОБА_4 , державного реєстратора комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» Заіко І. В., державного реєстратора філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Рябого Д. С., треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , про визнання договорів про залучення інвестицій у будівництво житла недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року, позов ОСОБА_3 задоволено:

визнано недійсним договір № В31/8-9/2-12 про залучення інвестицій в будівництво житла від 19 вересня 2007 року укладений між ТОВ «Форум -Інвест» та ОСОБА_4 ;

скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33256474 від 28 грудня 2016 року 19:14:14, державного реєстратора Рябого Д. С., філія комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва про право приватної власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна - квартира, двокімнатна, загальна площа 88.2 кв. м, житлова площа 45.7 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , що виникло на підставі: договору про залучення інвестицій в будівництво житла, серія та номер: В31/8-9/2-12, виданий 19 вересня 2007 року;

визнано недійсним договір № В31/8-10/2-11 про залучення інвестицій в будівництво житла від 24 січня 2008 року укладений між ТОВ «Форум -Інвест» та ОСОБА_4 ;

скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 34189605 від 09 березня 2017 року 12:19:32 державного реєстратора Заіко І. В., комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» м. Києва про право приватної власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна - квартира 2-кімнатна, загальна площа 87.8 кв. м, житлова площа 42.3 кв. м, адреса: АДРЕСА_2 , що виникло на підставі: договору про залучення інвестицій в будівництво житла, серія та номер: В31/8-10/2-11, виданий 24 січня 2008 року;

вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 07 лютого 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 22 лютого 2023 року ці недоліки було усунуто, зокрема, подано уточнену касаційну скаргу, у якій ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 підставою касаційного оскарження судового рішення зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 183/900/17.

Касаційна скарга підлягає поверненню у цій частині з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Оскаржена постанова Київського апеляційного суду ухвалена 06 грудня 2022 року. Постанову Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 183/900/17, на яку посилається у касаційній скарзі ОСОБА_1 , оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень після ухвалення оскарженого судового рішення. Тому посилання на указану постанову Верховного Суду не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року в частині посилання у касаційній скарзі на постанову Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 183/900/17 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат