Справа № 706/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

Головуючого судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Пізняк Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Христинівка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 лютого 2020 року Христинівським районним від ділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 9.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП - НОМЕР_1 ), прожив, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) , прожив, АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 лютого 2020 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 в Христинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (Серія НОМЕР_2 ). Від спільного шлюбу у нас народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 ), який проживає нею та знаходиться на її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою, виданою Теплицькою селищною радою від 03.05. 2022 року № 143. Їх сімейне життя між ними поступово погіршувалося із-за того, що вони мали різні погляди на життя і тому між ними постійно виникали сварки та непорозуміння та те, що відповідач застосовував до неї фізичну силу, принижував її як жінку та обзивав нецензурними словами, а також через погані відносини до сина і це в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На початку лютого вона перейшла проживати до своїх батьків, де прожила місяць, після чого вони помирились, проте прожили декілька днів, вона зрозумівши, що відповідач свого ставлення до неї та дитини не змінив. Тому вона перейшла проживати до своїх батьків в с. Розкошівка Гайсинського району Вінницької області.

Також до суду ОСОБА_2 надано відзив на позовні вимоги, в яких посилається на те, на його утриманні перебуває малолітня дитина син ОСОБА_4 , на утримання якого має сплачувати 25 відсотків усіх доходів. Окрім того, його утриманцями є непрацездатні батьки: Батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, інвалід 3 групи. Обставини підтверджується паспортом громадянина України, та довідкою МСЕк. Мама ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пенсіонер. Обставини підтверджуються паспортом громадянина України.Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження. Окрім зазначеного, відповідач сам мав поганий етап здоров`я, у 2013 році йому довічно встановлено 2 група інвалідності. Зазначена обставина підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 . Тому його єдиним, постійним, невеликим доходом є пенсія по інвалідності, яка складає 2300 гривень. Постійної роботи не має. Інколи працює за договором на тимчасових роботах. Щодо судових витрат то слід зазначити, що позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. При цьому позивач не додала до примірнику позову відповідача жодних доказів понесення нею судових витрат зазначених в позовних вимогах.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області 13.01.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області 13.01.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно відзиву частково визнає позов та просить відмовити в задоволенні частини позовних вимог про стягнення на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, а також у стягненні судових витрат у зв`язку з скрутним становищем.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стосовно позовних вимог про розірвання шлюбу.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на малолітню дитину.

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі .

Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 05.03.2021 року підтверджується, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Копією довідки №143 від 03.05.2022 року виданої Вінницькою селищної ради виконачий комітет №8, підтверджується, що ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, яка надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, відповідач є працездатною особою, даних про інших утриманців суду не надано, з урахуванням приписів ч.2 ст.183 СК України, суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти слід стягувати, починаючи з 11.01.2023 року - дати пред`явлення позову до суду, що відповідає вимогам ч.1 ст.191 СК України. Підстави для застосування ч.2 ст.191 СК України відсутні, оскільки позивачем не доведено, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

На підставі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання. Суд вбачає, що відповідач має поганий етап здоров`я, у 2013 році йому довічно встановлено 2 група інвалідності. Зазначена обставина підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 копію якого додає до відзиву, оригінал зберігається у відповідача. Тому його єдиним, постійним , невеликим доходом є пенсія по інвалідності, яка складає 2300 гривень.

Згідно довідки про доходи № 9114 7411 4763 4101 видана пенсіонеру ОСОБА_2 , вбачається, що останній отримав:

1.Січень 2022 2200.00 грн.

2.Лютий 2022 2200.00 грн.

3.Березень 2022 р 2300.00 грн.

4.Квітень 2022 р 2300.00 грн.

5.Травень 2022 р 2300.00 грн.

6.Червень 2022 р 2300.00 грн.

7.Липень 2022 р 2300.00 грн.

8.Серпень 2022 р 2300.00 грн.

9.Вересень 2022 р 2300.00 грн.

10.Жовтень 2022 р 2300.00 грн.

11.Листопад 2022 р 2300.00 грн.

12.Грудень 2022 р 2300.00 грн.

Сума пенсії за період: з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. складає: 27400 ( Двадцять сім тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Так, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем іншого доходу та таких доказів не додано.

Але разом з тим суд вважає, що позивачем не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку з відповідача в розмірі частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно. Відповідач дійсно в даний час не працює, має мінливий дохід, є інвалідом другої групи, але доказів тому, що він заробляє в місяць суму, з якої можливо було б ще утримати аліменти в розмір доходу на утримання матері дитини, в судовому засіданні позивачем надано не було.

Твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що в нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки: Батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, інвалід 3 групи. Мама ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пенсіонер, підтвердження в судовому засіданні не знайдено, та відповідачем доказів за утримання не надано.

А тому враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на її утримання мають бути стягнуті аліменти в розмірі від частки доходу батька, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач. На думку суду розмір аліментів має складати 1/12 частки. в місяць на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку задовольнивши позовні вимоги частково.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

При зверненні до суду з позовом, позивакачсплатила судовий збір в розмірі 992,40 грн., що стверджується квитанцією № від 20.12.2022.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Так як, відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № 129772/2322 серії НОМЕР_4 від 11.12.2013 року, тому у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

З огляду на те, що відповідач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, що підлягали сплаті за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 992,40 грн. підлягають компенсації позивачу ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Щодо судового збору у розмірі за позовну вимогу про стягнення аліментів, то дані судові витрати слід віднести за рахунок держави, оскільки як позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" так і відповідач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання про стягнення витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем ОСОБА_1 подано: договір про надання правової допомоги , доручення органу ( установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 451 від 19.12.2022 року та договір про надання правової допомоги від 19.12.2022 року

Суду не надано розрахунків витрат та витраченого часу по кожній дії, вчиненій адвокатом Ляховецької О.Т. детального опису робіт, не надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 451 від 18.04.2005 року.

Інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу, а тому за таких обставин позов підлягає до задоволення частково.

Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 (провадження № 61-5662св20).

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 6, 9, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 200, 206, 207, 258, 263, 264 ЦПК України, ст. ст.3, 24, 110-112 СК України, - суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовільнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 лютого 2020 року Христинівським районним від ділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 9.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП - НОМЕР_1 ), прожив, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позову до суду (11.01.2023 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) , прожив, АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/12 частки всіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду (11.01.2023) і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 992,40 грн. на відшкодування судових витрат, що підлягали сплаті за подання позовної заяви про розірвання шлюбу.

Судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів віднести за рахунок держави.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 )

Суддя: М. П. Орендарчук