Справа № 2-1512/09
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Садовського К.С.,
за участю секретаря - Калантай Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові цивільну справу №2-1512/09 (номер провадження 4-с/953/10/23 за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича, заінтересована особа (стягувач): Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 ,
В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що вона, ОСОБА_1 (далі - заявник) є боржником на підставі виконавчого листа Київського міського районного суду Харківської області дублікати виконавчих листів № 2-1512/09/06 про стягнення з неї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ"Мегабанк" (далі стягувач) боргу у розмірі 209482,32 грн.00 коп. інших виконавчих листів до неї та до ОСОБА_2 не надходило. Жодних постанов або рішень про відкриття виконавчого провадження від Приватного виконавця Ярмоленко Олександра Валентиновича, та про накладення арешту на майно боржника не надходило до даного часу.
Вищенаведені обставини свідчать про те, що на даний час рішення Київського районного суду по справі № 2-1512/09/06 від 14.10.2009 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу на підставі кредитного договору від 25.04.2008 виконано у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Статтею 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача.
Вказує, що про стягнення суми штрафів та відкриття ВП дізналася, з інформаційної довідки в електронному порталі "Дія", та з інформації банку, де були заблоковані кошти. З відповідною заявою звернулася до приватного виконавця 17.01.2022, але до теперішнього часу не отримала відповіді. Відповідно до ч. 2 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, якщо строк для подання скарги був пропущений з поважних причин, то суд може його поновити. ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав, які відносяться до поважних і є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 530-ІХ " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого було внесено зміни у ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1998, № 13, ст. 52), а саме: після слів "введення комендантської години," доповнено словами "карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України,". Тобто, на державному рівні визначено віднесення карантину до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Тому, введення карантину не дало заявнику змоги в 10-ти денний строк звернутись до суду.
На підставі ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 просить зобов`язати приватного виконавця закінчити виконавчі провадження, зняти арешти, накладені у межах цих проваджень, скасувати інші заходи, вжиті щодо виконання рішення, повернути виконавчий лист стягувачу, як виконаний, а також провести усі інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
У зв`язку з викладеним скаржник звернулась до суду з даною скаргою.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 справу передано для розгляду судді Садовському К.С.
Судове засідання по розгляду скарги було призначено на 03.03.2022.
На світанку 24 лютого 2022 року Російська Федерація розпочала широкомасштабне вторгнення в Україну по всій довжині спільного кордону, від міста Луганська до міста Чернігова, а також із території Республіки Білорусі та окупованого Криму.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.
У зв`язку з цим скарга тривалий час не розглядалася.
07.02.2023 на офіційну електронну адресу суду надійшла заява представника АТ «МЕГАБАНК» про долучення до матеріалів справи письмових доказів на підтвердження необгрунтованості скарги ОСОБА_1
Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення розгляду скарги повідомлялась, про причини неявки у судове засідання суду повідомлено не було. Її неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви по суті справи, оцінивши їх у сукупності, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульовано положеннями розділу VII ЦПК України.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Матеріали справи свідчать, що в провадженні Київського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа №2-1512/09/06 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням від 14.10.2009 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» суму заборгованості за кредитним договором 184 122,32 гривень.
15.11.2011 стягувач ПАТ «Мегабанк» звернувся до Київського районного суду м.Харкова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
Вказана заява неодноразово розглядалась судом першої та апеляційної інстанції.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19.11.2012 заяву ПАТ «Мегабанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, видано дублікат виконавчого листа згідно рішення Київського районного суду м.Харкова від 14.10.2009 по цивільній справі за позовом ВАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У 2019 році стягувач повторно звернувся до Київського районного суду м.Харкова із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на їх пред`явлення до виконання.
Постановою Харківського апеляційного суду від 10.06.2020 ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 05.06.2019 залишено без змін.
Три дублікати виконавчих листів представник АТ «МЕГАБАНК» Івакін С.М. отримав 24.07.2019.
Представником стягувача надано суду копії вказаних дублікатів виконавчих листів.
Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями. 3а рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання, а також відшкодування витрат, пов`язаних. з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування витрат щодо утримання і збереження предмета іпотеки, відшкодування витрат щодо страхування предмету іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Сторони домовились, що згідно Звіту про експертну грошову оцінку, наданим Фірмою «САБО ЛТД» (МКП формі ТОВ), вартість предмета іпотеки становить 253.600,00 грн.
У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством. України. Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя: Іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки: отримати на праві власності предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі - продажу, у порядку, встановленому чинним законодавством. Визначені пунктом 5.2.1. Договору способи задоволення вимог Іпотекодержателя не перешкоджають Іпотекодержателю застосувати інші встановлені чинним законодавством України способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
29.07.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріною Валерією Романівною при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1512/09/06 виданого 12.03.2012 Київським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» 184 122,32 гривень суму заборгованості за кредитним договором винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.
При винесенні вказаної постанови державним виконавцем вказано наступне.
29.07.2019 начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області затверджено Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. В даному акті зазначено, що згідно з експертної оцінки від 11.02.2019, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість майна (предмету іпотеки) складала 159500 гривень, тобто початкова ціна, вказана на електронних торгах.
16.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком Олександром Валентиновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №60063066) на підставі виконавчого листа №2-1512/09/06 виданого 12.03.2012 Київським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , інд. код. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , інд.код. НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" 184122 (сто вісімдесят чотири тисячі сто двадцять дві) грн. 32 коп. - суму заборговасті за кредитним договором. Згідно заяви АТ "Мегабанк" від 12.09.2019 року, залишок боргу за виконавчим листом №2-1512/09/06 складає 72 472,32 грн.
18.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ярмоленком Олександром Валентиновичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Комунальному підприємстві Харківської районної ради «Управляюча компанія району».
Відтак, розглядаючи скарги на дії судових виконавців, суди повинні давати обґрунтований аналіз обставин порушення виконавчого провадження, визначати значущість помилок чи недоліків, допущених судовим виконавцем в контексті того, щоб не допустити без виконання остаточних та значущих судових рішень на шкоду однієї з сторін виконавчого провадження.
Виконання рішення суду провадиться на підставі виданого ним виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, який є виконавчим документом. (ч. 1, 3 ст.431 ЦПК України).
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).
За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.
У зв`язку з несплатою боржниками вказаних сум, стягувачем було передано на реалізацію предмет іпотеки.
Відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавце провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.
Початкова ціна продажу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.
Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.
У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на третій електронний аукціон за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.
У разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.
У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.
Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.
У зв`язку з тим, що іпотечне майно не було реалізоване на електронних торгах, АТ «МЕГАБАНК» залишив за собою предмет іпотеки вартістю 111650, як на третіх електронних торгах.
На стягнення саме цієї суми боргу приватним виконавцем Ярмоленком О.В. було відкрито виконавче провадження ВП №60063066.
При цьому, слід зауважити, що постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу боржниками оскаржена не була.
Судом встановлено, що на даний час заборгованість за кредитним договором №132П/2008 від 25.04.2008 у повному обсязі боржниками не погашена, вартістю іпотечного майна не покрита, сума штрафу, присуджена до стягнення судовим рішенням, а також судові витрати боржниками також не сплачені, у зв`язку з чим АТ «МЕГАБАНК» звернулось до приватного виконавця із заявами про прийняття до виконання дублікатів виконавчих листів, а приватним нотаріусом Виконавчого округу Харківської області Ярмоленком О.В. вчиняються дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на виконання рішення сулу від 14.10.2009 у справі «2-1512/09/06.
Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку на подання скарги суд виходить з наступного.
За ч.5 ст.74 Закону 1404-VIII рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п.а) ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Як встановлено судом, оскаржувані постанови винесено 16.09.2019.
Частиною 1 ст. 28 Закону зазначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувану та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Даних щодо отримання їх ОСОБА_1 матеріали справи не містять та в ході судового розгляду не було встановлено коли саме скаржник дізналась про винесення вказаних постанов.
Зі скаргою ОСОБА_1 звернулась 28.01.2022.
Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку для подачі скарги суд враховує, що відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо, зокрема, звернення до суду, продовжуються на строк дії такого карантину".
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» на всій території України було встановлено карантин починаючи з 12.03.2020, на теперішній час карантинні заходи скасовано не було.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені у скарзі вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду скарги, приходить до висновку, що викладені в скарзі твердження щодо порушення приватним виконавцем прав та законних інтересів боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, оскільки приватний виконавець під час відкриття виконавчого провадження діяв в межах наданих йому повноважень та згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з чим скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 263-265, 268, 447-451 ЦПК України, суд
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленка Олександра Валентиновича, заінтересована особа (стягувач): Акціонерне товариство «МЕГАБАНК», заінтересована особа (боржник): ОСОБА_2 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2023.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 лютого 2023 року.

Суддя К.С.Садовський