Справа № 442/5699/21
Провадження № 6/442/7/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря судових засідань Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, з участю: старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ступницької Соломії, стягувача Поптика Ігора Михайловича,-

встановив :

16 січня 2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладене ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2022.

В заяві посилається на те, що Львівським апеляційним судом у цивільній справі № 442/5699/21 задоволено позов про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 657 227,15грн. За вказаним рішенням Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист від 03.08.2022 за № 442/5699/21.

Згаданий виконавчий лист прийнятий до виконання Дрогобицьким відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області та по ньому відкрито виконавче провадження № 69593846.

В подальшому державним виконавцем Ступницькою С. було скеровано їй кореспонденцію за номером 090. Дане відправлення перебувало на поштовому відділенні лише 5 днів і чомусь повернулося відправнику. Вона не встигла його отримати, оскільки перебувала за межами міста у відрядженні, оскільки на той час працювала. Пізніше державний виконавець Ступницька С. відправила їй кореспонденцію не за вказаною адресою у виконавчому листі, а за адресою, яку вказав їй Стягувач, до котрої вона не має жодного відношення. Оскільки вона не отримувала кореспонденцію, їй не було відомо про виконавче провадження, і таку бездіяльність виконавець трактувала як ухилення від виконання рішення суду, що вступило в законну силу. Тому виконавцем на цій підставі 06.10.2022 було скеровано подання до Дрогобицького міськрайонного суду про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України. 07.10.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено ухвалу, якою було обмежено її, ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Про відкрите виконавче провадження їй стало відомо не з направлення виконавцем відомостей, бо такі були відправлені їй не за адресою вказаною у виконавчому листі, а після того як вона довідалася про подання державного виконавця. Одразу ж на початку жовтня нею було подано декларацію та надано пояснення щодо причин неможливості отримання відомостей за адресою - АДРЕСА_1 . Від жовтня місяця нею тричі було сплачено кошти на реквізити на виконання ВП№69593846 (квитанції додаються). Оскільки, станом на сьогодні через об`єктивні причини - повномасштабне вторгнення (війну) вона безробітна, у неї відсутні будь-які доходи, живе на допомогу батьків та на її утриманні перебуває 2 неповнолітніх дітей, то сума коштів - незначна, але з покращенням її фінансового становища сплата звичайно збільшиться.

З огляду на зазначене в даному випадку не вбачається факт ухилення Боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, у даному випадку має місце неможливість боржника тимчасово виконати зобов`язання у повному обсязі.

Також зазначає, що нею були вжиті усі можливі дії спрямовані на виконання рішення суду згідно вимог ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

20.02.2023 від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення.

У судовому засіданні заявниця вимоги, викладені у заяві підтримала, дала пояснення аналогічні наведеному, просить заяву задовольнити.

06.02.2023 з Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив. Просять заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вказують, що під час виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві спільної часткової власності перебуває:

1) нежитлове приміщення №90, реєстраційний номер: 106, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , торгової будівлі XII блоку «Б» літ. «Д-1», загальною площею 14.6 кв.м.;

2) земельна ділянка площею 0,1200 га, реєстраційний номер: 212, що розташована за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, с. Лішня; кадастровий номер: :02:002:0099; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ці два об`єкти нерухомого майна передано за договором іпотеки 30.06.2022 (серія та номер: 508, видавник: Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович), тобто до моменту видачі виконавчого листа (03.08.2022), але після того як рішення Дрогобицького міськрайонного суду по справі №442/5699/21 набрало законної сили (27.06.2022).

Відповідно до Закону від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України розділ VI «Прикінцеві положення» Закону «Про іпотеку» доповнено пунктом 5-2 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Це, у свою чергу, унеможливлює та ускладнює виконання виконавчого листа № 442/5699/21 від 03.08.2022, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Декларація про доходи та майно боржника надійшла до Відділу за вх. №7500 аж 13.10.2022, виконавче провадження №69593846 відкрите державним виконавцем 10.08.2022, що свідчить про порушення ОСОБА_1 ч.5 ст. 19 З «Про виконавче провадження», що теж є доказом того, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні.

Про порушення п.5 ч.5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить те, що державним виконавцем неодноразово відправлялися виклики боржнику (11.08.2022, 24.08.2022 та 20.09.2022), проте ОСОБА_1 з`явилася у Відділ аж 07.10.2022.

ОСОБА_1 зазначала те, що остання дізналася про факт відкриття виконавчого провадження лише 06.10.2022, коли в її електронний кабінет в системі Електронного суду прийшло повідомлення про звернення державного виконавця з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон.

Постанову про відкриття виконавчого провадження № 69593846 та виклик державного виконавця скеровано боржнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за номером трекінгу поштового відправлення 090, дане відправлення перебувало у точці видачі/доставки з 13.08.2022 та 14.09.2022 повернулось до Відділу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Оскільки лист відправлено, вважається, що ОСОБА_1 відомо про те, що вона є боржником у виконавчому провадженні № 69593846.

24.08.2022 на адресу Відділу надійшла заява стягувача з наданням фактичного місця проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 , оскільки в документах виконавчого провадження вказана адреса реєстрації, а не фактичного проживання.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Тому відправлення листа на адресу: АДРЕСА_1 - не є порушенням вищезазначеної статті, оскільки, в такому випадку, державний виконавець Відділу вжив заходів з метою повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Важливим є й те, що дізнатися про відкрите виконавче провадження можна за допомогою:

- Єдиного реєстру боржників;

- Автоматизованої системи виконавчого провадження;

- Вебпорталу «Он-лайн будинок юстиції»;

- Сервісу державних послуг «ДІЯ».

Військовий стан не є причиною невиконання судового рішення, а тим більше не є підставою для незастосування заходу примусового виконання у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

З вказаних підстав просять заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

06.02.2023 від ОСОБА_2 надійшов відзив на скаргу. З доводами скаржниці не погоджується з підстав вказаних державних виконавцем. Просить у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконань про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (старший державний виконавець Ступницька С.С.) перебуває виконавче провадження № 69593846 з виконання виконавчого листа №442/5699/21, виданого 03.08.2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 295000 доларів США, що станом на 27.06.2022 року становить 8 628 750,00 грн. та судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 28 477,15 грн. Загальна сума боргу 8 657 227,15 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ..

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2022 тимчасово обмежено громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання нею зобов`язань згідно виконавчого листа №442/5699/21, виданого 03.08.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01.12.2022 ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.10.2022 залишено без змін.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до частини 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою в порядку ст.441 ЦПК України, посилається на те, що на даний час не має змоги повністю виконати рішення суду, оскільки на даний час є безробітною, у неї відсутні будь-які доходи та на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та додає квитанції в підтвердження часткового виконання рішення на суму 125 грн., 160 грн., 160 грн. при загальній сумі боргу 8 657 227,15 грн.

З тексту постанови Львівського апеляційного суду від 01.12.2022 вбачається, що ОСОБА_1 не заперечила, що рішення суду про стягнення заборгованості ухвалено 27 червня 2022 року, а 30 червня 2022 року нею було укладено договір іпотеки належного їй майна, внаслідок якого вона отримала кошти. Однак, отримані кошти на виконання рішення суду не скеровувались, а використані нею на організацію нового бізнесу для того, щоб вона мала можливість утримувати свою сім`ю.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що вона є матір`ю двох дітей, а безпідставне обмеження у праві виїзду за кордон під час дії воєнного стану та по суті активних воєнних дій на території України поставить під загрозу життя та здоров`я, як матері, так і її дітей, то суд зазначає таке.

У зв`язку із введенням на території України воєнного стану в діюче законодавство вносились зміни, однак вимоги цивільно-процесуального закону та Закону України «Про виконавче провадження» не зазнали будь-яких змін чи доповнень у частині неможливості застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника під час воєнного стану. На сьогоднішній день відсутні будь - які правові акти, чи законодавство, які таке скасовують чи обмежують.

Докази про повне чи часткове виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні. Натомість, ОСОБА_1 пояснила, що з рішенням суду про стягнення заборгованості вона не погоджується, і хоч рішення і набрало законної сили, однак, таке нею оскаржено до касаційної інстанції і не виконується.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вищезазначені обставини у їх сукупності беззаперечно свідчать про порушення боржником ОСОБА_1 приписів пунктів 1, 3, 5 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», що слід розцінювати як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти висновку про наявність обставин, які давали б підстави для скасування обмежувальних заходів, тому у даній заяві слід відмовити.

Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 441 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя Хомик А.П.