Справа № 481/1381/22
Провадж.№ 2/481/76/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І., при секретарі Юхименко Т.М., за участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг в порядку спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2022 року ОСОБА_3 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2021 року і до повноліття дітей, згідно судового наказу від 13.01.2022 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Вівсянівка Баштанського (Новобузького) району Миколаївської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на його користь, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачкою є батьками двох малолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 08.02.2022 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, вони проживали окремо. Малолітні діти залишилися проживати з відповідачкою. На підставі судового наказу від 13.01.2022 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їхніх малолітніх дітей. З листопада 2022 року діти проживають з ним, перебувають на його утриманні, мати не бере участі у вихованні дітей, нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків. Зазначив, що він одноособово займається вихованням дітей, повністю забезпечує їх матеріально, проте з нього на користь відповідачки продовжують стягувати аліменти, а тому просить суд винести рішення, яким його позов задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 року справу розподілено головуючому судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 27.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 17.01.2023 р. о 08.30 год.

Позивач на судовий розгляд справи не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Представник позивача, адвокат Судариков Г.В., позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, підтвердивши той факт, що з листопада 2022 року діти проживають разом з батьком в місті Київ. Аліменти на її користь, які стягнуті на утримання дітей за судовим наказом вона не отримує, оскільки не зверталась до відділу ДВС з заявою про примусове виконання цього виконавчого документа. Раніше позивач сплачував їй аліменти добровільно. На теперішній час, у зв`язку з тим, що діти проживають разом з батьком, вона не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на їх утримання, оскільки працює і має можливість їх сплачувати, а також не заперечувала проти припинення стягнення аліментів на її користь.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого від 29.11.2022 року Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого від 29.11.2022 року Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 17,18).

13 січня 2022 року Новобузьким районним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2021 року і до повноліття дітей (а.с.19).

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 07.12.2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 , разом з батьком ОСОБА_3 (а.с.20).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 289.08.05 від 06.03.2019 року, виданої Виконавчим комітетом Новобузької міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 03.03.2016 року і по теперішній час (а.с.13).

Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .( а.с.9-11).

Як вбачається з пояснень відповідача ОСОБА_2 , що також підтверджено інформацією з Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 13.12.2022 року № 127122, перевіркою відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що на 02.12.2022 року виконавчі документи про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 до відділу не надходили та на виконанні не перебувають, у зв`язку з чим стягнення не проводилось.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статей 267 - 271 СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

З наведеного слідує, що факт проживання дітей з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на їх утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що малолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживають з матір`ю ОСОБА_2 , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дітей, як зазначив позивач, а проживають зі своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з листопада 2022 року.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом малолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають з батьком - позивачем по справі та перебувають на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дітей, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли діти з ним не проживали і знаходились у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 26.12.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім того, на думку суду, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.17,18).

Також з`ясовано, що діти проживають разом з батьком, який здійснює їх виховання, догляд та матеріальне утримання. Матір дітей проживає окремо.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2272 гривні.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Суд, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує права, своботи та інтереси інших осіб, вважає позовні вимоги обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі і наявність законних підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки за позовною вимогою про стягнення аліментів, від сплати якої позивач звільнений, у зв`язку з визнанням нею позову, слід стягнути в дохід держави 50 % від суми 992,40 грн. судового збору, а саме 496 гривень 20 копійок. За позовною вимогою про припинення стягнення аліментів судові витрати в сумі 992,40 грн. залишаються за позивачем, оскільки останній наполягав на цьому в позовній заяві.

Керуючись ст. ст.141, 206, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2021 року і до повноліття дітей, згідно судового наказу від 13.01.2022 року, виданого Новобузьким районним судом Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Вівсянівка Баштанського (Новобузького) району Миколаївської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.12.2022 року, і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , у дохід держави 50 % судового збору у розмірі 496 ( чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано .

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 24.02.2023 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Вжещ С.І.