Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
03.01.2023 2/394/52/23
394/823/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви без руху

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

Представник позивачки звернулася до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільного процесуального кодексу України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно положень ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, серед іншого, ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.2 ч.1 ст.176 ЦПК Україниціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Оскільки предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Однак, позивачем не зазначено ціну позову, не надано документальних підтверджень дійсної вартості спірного майна на час подання позовної заяви до суду.

Між тим, дійсна вартість майна визначається відповідно до вимогЗакону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». В якості доказу вартості майна суду може бути поданий звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна та сплатити судовий збір, виходячи з вартості спірного майна, що підлягає поділу.

Оскільки представником позивача не надано суду неналежних доказів вартості спірного майна, відтак суд позбавлений можливості визначити дійсну ціну позову, з якої слід визначити суму судового збору, яка підлягає до сплати за подання позовної заяви про поділ майна подружжя, перевірити правильність зазначення ціни позову, та відповідно сплаченого позивачем судового збору оскільки позивач має сплатити 1 % від ціни позову, тобто дійсною вартістю спірного нерухомого майна.

При цьому, до позову надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. без визначення за які саме позовні вимоги його сплачено, що не відповідає вимогам Закону "Про судовий збір".

Слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Також в постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1ст. 57 СК Україниособистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності ( ст. 69 СК України).

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Однак до позову позивачем не надано доказів на підтвердження існування вказаного майна, крім квартири, та доказів, які підтверджують дійсну вартість спірного рухомого майна.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати за нею право власності на майно, здійснити розподіл майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, але не зазначає, яке саме майно виділити кожній стороні.

Тобто, позовні вимоги є не чіткими та не зрозуміло сформульовані. У зв`язку з чим, необхідно конкретизувати позовні вимоги у відповідності до передбачених законом способів захисту. Так як позов стосується поділу майна, то прохальна частина позову має містити відповідну вимогу щодо поділу майна, у якій буде чітко зазначено запропонований позивачем спосіб поділу. Також слід зазначити чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна та надати звіт про оцінку майна, яке є предметом спору.

Крім того, не зазначено які саме судові витрати (з чого складаються, в якому розмірі), позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин та враховуючи приписи п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху для виправлення недоліків шляхом виконання зазначених вище приписів закону з метою забезпечення порядку подання доказів, відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України і ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення згідно зі ст. 263 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 134, 175, 176, 177, 185, 318 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачці виправити вказані недоліки, надавши їй 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк заява буде вважатися неподаною, і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: