Справа № 521/3600/21
Провадження № 8/521/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси, Бобуйок І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 11.05.2022 року за нововиявленими обставинами у справі №521/3600/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2023 року заявниця звернулася до суду із зазначеним заявою через систему «Електронний суд».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2023 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк для усунення недоліків.

Вищевказана ухвала Малиновського районного суду м. Одеси отримана позивачем 13.03.2023 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Однак, станом на 24.03.2023 року недоліки ОСОБА_1 не усунула, а саме відповідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Заявниця, не надала рішення, яке набрало законної сили, що може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

Згідно довідки від 10.03.2023 року, що була надана канцелярією Малиновського районного суду м. Одеси, цивільна справа №521/3600/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації була направлена до Одеського апеляційного суду, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги на рішення суду від 11.05.2022 року.

Враховуючи, що вищевказана цивільна справа знаходиться в Одеському апеляційному суду, в обліково-статистичній карточці по справі відсутня інформація щодо набрання законної сили рішенням суду від 11.05.2022 року у справі №521/3600/21, заявниці необхідно було надати суду рішення від 11.05.2022 року, яке набрало законної сили.

Також, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 426 ЦПК України, у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначаються, зокрема, дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву.

Невиконання позивачем ч. 1 ст. 423, п. 4 ч. 2 ст. 426 ЦПК України, не може тлумачитися як надмірний формалізм, щодо обмеження доступу до суду відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, бо ці вимоги є обов`язковими вимогами до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та у разі усунення усіх недоліків заява буде прийнята до розгляду судом.

Ст. 8, 9 Конституції України вказано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

На підставі чого суд робить висновки, що норми ЦПК України, які прийняті на основі Конституції України, не суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а враховуючи ст. 9 Конституції України при ратифікації вказаної Конвенції, зміни до Конституції не вносились, а тому не можуть безпідставно визнаватися деякі положення ЦПК України фіктивними, як надмірний формалізм посилаючись лише на Конвенцію ігноруючи при цьому не лише норми ЦПК, а і норми Конституції України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права на доступ до суду.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення усіх недоліків.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст.ст. 175-177, 185, 423, 426 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 11.05.2022 року за нововиявленими обставинами у справі №521/3600/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації вважати неподаною та повернути заявниці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.