справа № 208/1999/23
№ провадження 2-н/208/1113/23
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

16 березня 2023 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заяві від ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

У заяві ОСОБА_1 просить:

-видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , на мою, ОСОБА_1 користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини заробітку (доходу) платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою і до досягнення сином віку повноліття;

-стягнути з ОСОБА_2 , на мою, ОСОБА_1 користь понесені мною судові витрати, які складаються витрат за надання мені юридичної допомоги при зверненні до суду в сумі 1500 грн.

-витребувати від Державної податкової служби України ідентифікаційний номер платника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для внесення відповідних відомостей до судового наказу.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя дійшов таких висновків.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст.160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Окрім того, частиною 3 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявником ОСОБА_1 заявлені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн., які пов`язані із оплатою гонорару адвокату Кущ О.М. за договором № 7 від 16 березня 2023 року про надання юридичних послуг, пов`язаних із складанням заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зі змісту ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст.167 ЦПК України встановлено, що розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

При цьому суддя враховує, що за правилами наказного провадження справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі буде позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Отже, із заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявником заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, у зв`язку із чим вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 160, 161, 163, 164, 165, 167, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.