Справа № 723/2938/20
Провадження № 2/723/268/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі: головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Полішенко С.П.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

встановив:

До Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою звернувся представник позивачів - ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, зазначив, що 09 липня 2019 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись через залізничні колії в адміністративних межах АДРЕСА_1 спотикнувшись за колію, впав на колію та потрапив під потяг, який рухався за маршрутом №963 Чернівці-Вадул-Сирет (локомотив №7369 з двома пасажирськими вагонами). Внаслідок даної пригоди ОСОБА_8 від отриманих травм помер на місці події.

Смерть ОСОБА_8 залишила в горі і смутку його доньок - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть близької особи, викликала зміни в родині, які, так чи інакше спричинили біль та страждання. Внаслідок цієї трагедії, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчувають самотність, величезну біль та значні психологічні переживання. Внутрішня гармонія дівчаток, які зростають без батька часто не збалансована, тому в дитинстві вони відчувають себе не захищеними. У них немає правильно вибудуваної моделі сім`ї, і існує слабке місце через брак батьківської турботи. Представник позивачів вважає, що сума коштів в розмірі 150 000 грн., на кожну дитину буде достатньою для компенсації завданої шкоди понесеної у зв`язку із смертю батька.

ОСОБА_6 є матір`ю померлого ОСОБА_8 . Смерть сина завдала їй непоправної моральної шкоди та душевних страждань. Втрата сина назавжди позбавила матір сенсу життя. Вона незалежно від її бажання та волі постійно перебуває в пригніченому стані, її душу наповнили страждання та біль втрати, переживає постійні душевні страждання, стрес, хвилювання, що впливають на психологічний її стан. Позивач залишилась сама після смерті сина, Представник позивача вважає, що сума коштів в розмірі 150 000 грн. буде достатньою для компенсації та полегшення моральних страждань матері, понесених у зв`язку із смертю сина.

При визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди слід виходити з положень Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року зокрема, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною 2 статті 1187 та частиною 2 статті 1168 Цивільного кодексу України, особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, угода підряду, оренди і т. п.) володіє транспортним засобом чи механізмом, який створює підвищену небезпеку при зберіганні, використанні або утриманні, незалежно від вини такої особи, відшкодовує моральні збитки через смерть фізичної особи її найближчим родичам чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також тим, хто проживав з нею однією родиною.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Позивачем 2 понесено 3 910 грн. 00 коп. витрат на поховання, що підтверджується квитанцією №02 від 10.07.2019 року.

Відповідно до ч.І ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується:

дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;

особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності;

одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;

іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

На утриманні в загиблого перебували його діти - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Померлий не працював офіційно, але мав постійний підробіток. Вважаємо правомірним застосування п. 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що передбачає відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року мінімальна заробітна плата станом на дату ДТП становить 4 173 гривень. Представник позивачів просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 300 000 грн. моральної шкоди та 150 228 грн. шкоди пов`язаної з втратою годувальника, стягнути з Акціоненрного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_6 150 000 грн. моральної шкоди та 3 910 грн. витрат понесених на поховання.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду підготовче засідання було закрито та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

У зв`язку з віддаленістю представника відповідача було задоволено клопотання про проведення судових засідань в режимі відео конференції.

19.04.2021 року від представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивачів надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Макух А.В. позовні вимоги подані представником адвокатом Кульчицьким О.С. підтримала повністю, просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 300 000 грн. моральної шкоди та 150 228 грн. пов`язаної з втратою годувальника та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_6 150 000 грн. моральної шкоди та 3 910 грн. витрат понесених на поховання.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, подала відзив в якому зазначила, що згідно матеріалів кримінального провадження, яке за клопотанням представника було витребувано, вбачається наступне, що 07.09.2019 року о 21 год. 55 хв. на перегоні Великий Кучурів - Глибока - Буковинська км.293 ПК4, поїздом №963 сполученням Чернівці - Вадул Сірет було смертельно травмовано молодого чоловіка. Ним виявився ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав АДРЕСА_1. Згідно пояснення машиніста відомо, що він о 21 год. 55 хв. для попередження наїзду на людину застосував термінове гальмування, людина не реагувала на звукові сигнали. Попередити наїзд не вдалося. Машиніст діяв відповідно до Інструкції. Беручи до уваги вищевказане, зазначаємо, що вини відповідача у настані даного випадку немає. Причиною смерті громадянина ОСОБА_8 є його особиста груба необережність та порушення ним Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства Транспорту України від 19.02.1998 №54.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини.

Відповідно до довідки Сторожинецької ЦРЛ потерпілий ОСОБА_8 знаходився на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом дисоціальний розлад особистості травматичного шизу. 25.07.2019 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що ОСОБА_8 являється його братом, який часто ходив залізничними коліями, а саме в АДРЕСА_1, обґрунтовуючи це тим, що йому так швидше було доходити до свого місця проживання. Також вказав, що потерпілий ОСОБА_8 в день трагедії вранці вживав спиртні напої та на те, що останній тривалий час зловживає спиртними напоями. Також зазначив, що ОСОБА_8 знаходився на обліку у лікаря психіатра на протязі останніх 5 років. У потерпілого часто виникали приступи сильної агресії, а також він хворів на епілепсію.

Відповідно до висновку експерта №481 КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Чернівецької ОДА, при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа гр. ОСОБА_8 , 1980 року народження виявлено етиловий спирт в крові в кількості 4.30% та в сечі в кількості 5.59 %, що по відношенню до живих осіб зазвичай відповідає важкому отруєнню з можливим смертельним наслідком.

Крім того, важливим моментом, є поведінка померлого безпосередньо перед наїздом на нього поїздом. Під час переходу він впав на рельси безпосередньо перед поїздом, що і призвело до наїзду на нього і смерті. Вважаємо що такі дії потерпілого свідчать про його прямий умисел закінчити життя самогубством.

Зазначаємо, що вини відповідача у настанні даного випадку немає. В постанові про закриття кримінального провадження від 28.07.2019 року вказується, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 не було умисно протиправно заподіяно смерть іншою особою, тобто за фактом смерті відсутній склад кримінального правопорушення.

Причиною смерті громадянина ОСОБА_8 є його прямий умисел, особиста груба необережність та порушення ним Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, затверджених наказом Міністерства Транспорту України від 19.02.1998 №54. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, докази та заперечення подані сторонами приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 09 липня 2019 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись через залізничні колії в адміністративних межах АДРЕСА_1 спотикнувшись за колію, впав на колію та потрапив під потяг, який рухався за маршрутом №963 Чернівці-Вадул-Сирет (локомотив №7369 з двома пасажирськими вагонами). Внаслідок даної пригоди ОСОБА_8 від отриманих травм помер на місці події.

Представник позивачів просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей 300 000 грн. моральної шкоди та 150 228 грн. пов`язаної з втратою годувальника та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_6 моральні збитки через смерть фізичної особи її найближчим родичам (матері) 150 000 грн. моральної шкоди та 3 910 грн. витрат понесених на поховання. Мотивуючи суми стягнень тим, що смерть ОСОБА_8 залишила в горі і смутку його доньок - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Трагічна смерть батька, стала для доньок величезним шоком, слід від якого залишається і до сьогоднішнього дня. Смерть батька була надзвичайно великим переживанням. Доньки померлого мали дуже сильний емоціональний зв`язок з батьком, любили проводити час разом, між ними завжди була присутня взаємоповага та взаєморозуміння. У даному випадку має місце смерть близької особи, яка несе значні психологічні страждання. Випадок спровокував у дітей значні психічні та емоційні переживання. У зв`язку з втратою батька, дівчаткам потрібно буде переживати цю трагедію до кінця життя. Втрата одного із найголовніших чоловіків у їхньому житті в подальшому матиме значний вплив на вік, особисте життя, взаємини з чоловіками, вибір чоловіка, самооцінку та формування жіночності. Внутрішня гармонія дівчаток, які зростають без батька часто не збалансована, тому в дитинстві вони відчувають себе не захищеними. У них немає правильно вибудуваної моделі сім`ї, і існує слабке місце через брак батьківської турботи. Смерть близької особи, викликала зміни в родині, які, так чи інакше спричинили біль та страждання. Внаслідок цієї трагедії, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відчувають самотність, величезну біль та значні психологічні переживання. При цьому, не надавши суду жодних доказів на підтвердження обґрунтування обставин.

Як вбачається з досліджених в суді матеріалів кримінального провадження, в тому числі постанови про закриття кримінального провадження від 28 липня 2019 року, згідно довідки Сторожинецької ЦРЛ ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на обліку у лікаря психіатра з діагнозом дисоціальний розлад особистості травматичного шизу. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_9 , показав, що ОСОБА_8 являється його братом, який часто ходив залізничними коліями, а саме в АДРЕСА_1, обґрунтовуючи це тим, що йому так швидше було доходити до свого місця проживання. Також вказав, що потерпілий ОСОБА_8 в день трагедії вранці вживав спиртні напої та на те, що останній тривалий час зловживає спиртними напоями. Також зазначив, що ОСОБА_8 знаходився на обліку у лікаря психіатра на протязі останніх 5 років. У потерпілого часто виникали приступи сильної агресії, а також він хворів на епілепсію. Дані обставини не були спростовані в судовому засіданні.

Відповідно до висновку експерта №481 КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Чернівецької ОДА, при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа гр. ОСОБА_8 , 1980 р.н., виявлено етиловий спирт в крові в кількості 4.30% та в сечі в кількості 5.59 %, Що по відношенню до живих осіб зазвичай відповідає важкому отруєнню з можливим смертельним наслідком.

Згідно з п.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Наявність протиправної поведінки щодо членів сім`і фізичної особи, яка зазнала душевних страждань, є обв`язковим елементом завданої моральної шкоди.

У п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначається, що питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (4.2 ст.1193 ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватися з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди тощо). Положення статті 1193 ЦК про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Аналогічна позиція зазначена у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або відшкодуванні шкоди має бути відмовлено.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що сума коштів у розмірі 150 000,00 грн. на кожну дитину та матір буде достатньою для компенсації завданої шкоди, понесеної у зв`язку зі смертю батька і сина. Однак, при цьому не вказується розрахунок цієї суми, обґрунтування саме такого розміру відшкодування та якими доказами це підтверджується.

В постанові про закриття кримінального провадження від 28.07.2019 року, яка була досліджена в суді, вказується, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 не було умисно протиправно заподіяно смерть іншою особою, тобто за фактом смерті відсутній склад кримінального правопорушення.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від вини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Однак представником позивачів жодного доказу не було надано.

Предстанвиком позивачів також заявлені вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 150 228,00 грн.

У позовній заяві представник посилається на п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на обгрунтування обов`язку та розміру відшкодування.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до Дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах (п.1.5 ст.1). Згідно п.1,2 ст.1 цього ж Закону страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом країни "Про страхування".

Відповідно до п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на яку посилається представник позивачів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі встановлених законом на день настання страхового випадку.

З наведеного вище слідує, що поїзд №963 не є транспортним засобом у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відшкодування здійснюється страховиком, а не особою, що заподіяла смерть потерпілого, а тому відшкодування шкоди утриманцям ОСОБА_8 не може здійснюватися по аналогії з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що представниками позивачів не доведено належними та допустими доказами всі обставини, на які вони посилаються у позові, а тому позовні вимоги не підлягаю задоволенню.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 175-180, 259, 265 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 20 січня 2023 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя Сторожинецького районного суду Антоніна Пташник