Справа №:755/6668/22
Провадження №: 2/755/5004/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо Фуд» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвокат Смушкова А.П., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідача ТОВ «Сільпо Фуд» відшкодувати на її користь моральну (немайнову) шкоду, завдану в наслідок неналежного виконання обов`язків відповідача, щодо надання та оплати застрахованій особі страхових виплат в розмірі 250 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 01 жовтня 2016 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Сільпо Фуд», з 30 вересня 2021 року перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, а ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину. Від співробітників ТОВ «Сільпо-Фуд» позивачу відомо, що персонал загубив лікарняний лист позивача, у зв`язку з чим, його подано лише 24 січня 2022 року, схвалили лікарняний лише 01 лютого 2022 року.

Зі слів працівників відділу соціального захисту населення, у телефонному режимі стало відомо, що гроші на рахунок фірми перераховані 25 лютого 2022 року, однак позивач до часу подання даної позовної заяви страхових виплат не отримала, даний факт також підтверджує сам відповідач у своїй відповіді на запит позивача, який було направлено до відповідача 31 травня 2022 року, та відповідь було отримано електронним зв`язком 17 червня 2022 року.

Крім того, відповідач у своїй відповіді стверджує, що не сплатив позивачу страхові виплати, у зв`язку із не наданням позивачем банківського рахунку, однак позивач заперечує дане ствердження відповідача та спростовує його, посилаючись на те, що надавала відповідачу банківський рахунок під час попередньої вагітності у 2018 році.

У зв`язку з цим, позивач звернулась до банку з проханням пояснити чому відповідач (роботодавець) стверджує, що у них відсутній банківський рахунок, на що позивачу пояснили, що рахунок було закрито за заявою відповідача (роботодавця) у зв`язку зі звільненням позивача,.

30 червня 2022 року за усною домовленістю позивача з співробітником відповідача позивачем було надано відповідачу заяву в якій зазначено банківський рахунок, та 08 липня 2022 року відповідачем перераховано кошти позивачу в сумі 24919,02 грн, лише після того, як позивач спрямувала до відповідача скаргу.

У період час у з 30 вересня 2021 року до 30 червня 2022 року з бухгалтерією позивача зв`язатися не виявлялось можливим так-як ніхто із співробітників відповідача ш надав позивачеві контактних даних, а відділку персоналу із співробітниками якого спілкувалась позивач, працівники бухгалтерії повідомили, що гроші на соціальну виплату позивачу не перераховані.

Таким чином, з початку декретної відпустки, тобто з 3 вересня 2021 року, та до 08 липня 2022 позивач не отримувала жодної соціальної виплати від роботодавця (страхувальника).

Позивач вважає, що керівництво ТОВ «Сільпо Фуд» всупереч діючого законодавства в порушення норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» своєчасно не призначило та своєчасно не виплатило позивачу передбачену їй соціальну допомогу, чим порушили законні права, свободу та законні інтереси позивача, як застрахованої особи.

Отже позивачу в результаті невиконання обов`язків відповідача, щодо надання та оплати застрахованій особі позивача страхових виплат, спричинено моральну (немайнову) шкоду яку позивач, виходячи із глибини своїх душевних страждань, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, оцінює в 250 000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

18 листопада 2022 року на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача ТОВ «Сільпо Фуд» - Джулай З.В. заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає їх безпідставними та необґрунтованими з таких підстав.

Відповідач не заперечує, що з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року позивач знаходилася у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року, згідно листка непрацездатності ОСОБА_1 було продовжено відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами. 20 січня 2022 року ОСОБА_1 призначено допомогу по вагітності та пологах за період непрацездатності з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року. В цей же день бухгалтерією здійснено розрахунок та подана Заявка-рахунок до Фонду соціального страхування України. 27 травня 2022 року ОСОБА_1 призначено допомогу по вагітності та пологах за період непрацездатності з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року. В цей же день бухгалтерією здійснено розрахунок, а подана Заявка-рахунок до Фонду соціального страхування України. 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17 лютого 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

По Листку непрацездатності за період з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року кошти для оплати з ФСС України на ТОВ «Сільпо Фуд» надійшли 25 лютого 2022 року. Кошти не були перераховані працівниці у зв`язку з тим, що в період дії воєнного стану в Україні їх виплата через центральну касу не проводилася, так як не було можливості дістатися до банку, щоб отримати страхові кошти зараховані на окремий спеціальний рахунок підприємства. На заробітну картку працівниці не були перераховані, так як вона у неї відсутня.

Кошти для оплати листка непрацездатності за період з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року з ФСС України на ТОВ «Сільпо Фуд» ще не надійшли.

Підприємство готове перерахувати ОСОБА_1 вже отриману допомогу по вагітності та пологах, а також інші суми, які надійдуть з ФСС України на підприємство на картковий рахунок працівниці, відкритий у будь-якому банку України, за умови подання нею відповідної заяви до ТОВ «Сільпо Фуд».

30 червня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій вказала свій особистий картковий рахунок в ПАТ «Банк Восток», на який просила перерахувати кошти по двох листках непрацездатності. 08 липня 2022 року ОСОБА_1 перераховано кошти по листку непрацездатності за період з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року, що підтверджується і самим позивачем.

30 серпня 2022 року на ТОВ «Сільпо Фуд» надійшли кошти з Фонду соціального страхування України кошти для оплати листка непрацездатності за період з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року та були виплачені ОСОБА_1 .

Щодо стверджень позивача про втрату листка непрацездатності, відповідач зазначає, що якщо б відповідач загубив листок непрацездатності, то на листках непрацездатності по яких були подані заявки-розрахунок в Фонд соціального страхування України зазначалося б зверху «дублікат». Довідку про те, що виплата за певним листком непрацездатності відповідачем не видавалась. Листки непрацездатності були розраховані по черзі їх надання роботодавцю з дотриманням встановлених законодавством України строків.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди відповідач зазначає, що у матеріалах справи не міститься жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності заподіяної позивачу моральної шкоди та не надано доказів в обґрунтування її розміру, а також наявності прямого причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями відповідача.

Окрім того, засвідчені в листі Торгово-промислової палата України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили)(військову агресію російської федерації проти України), активні бойові дії на території м. Києва та Київської області безпосередньо вплинули на те, що відповідач не мав можливості отримати готівкові кошти з банку, які ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» тримало на спеціальний рахунок з ФСС України 25 лютого 2022 року та в подальшому готівкою виплатити працівниці.

Позивач зазначає, що її інтереси порушено у зв`язку з несвоєчасним призначенням та не виплатою соціальної допомоги. Проте відповідач не погоджується з цим твердженням, так як допомога по вагітності та пологах призначена своєчасно, а виплатити кошти готівкою з центральної каси підприємства, які надійшли з ФСС України 25 лютого 2022 року не було можливості, у зв`язку з дією форс-мажорних обставин та активні бойові дії на території м. Києва та Київської області. На картковий рахунок вказані кошти були перераховані тільки після отримання заяви від працівника, термін дії попередньої картки, яка діяла в рамках зарплатного проекту закінчився і рахунок попав під «звільнені».

Тож відповідач вважає, що вина, протиправність діянь, причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача відсутня. Окрім того, позивачем не надано доказів щодо особливостей її стану до події та після, яку вона вважає, що призвела до нервових напружень та глибоких душевних страждань. Саме воєнна агресія проти України могла спричинити вказаний душевний стан, а не дії чи бездіяльність відповідача. Не зрозуміло в чому ж саме полягала тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, які вона зазнала у зв`язку з нібито ненадання та своєчасною не оплатою допомоги по вагітності та пологах. Народження маленької дитина само собою передбачає зміну в життєвих обставинах та в настроях матері, а не нібито затримка у виплаті коштів відповідачем.

Позивач просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 250000 грн саме за неналежне виконання обов`язків відповідача щодо надання та оплати страхових виплат. Проте, таких обов`язків відповідач не мав, так як допомога по вагітності та пологах - це вид матеріального забезпечення, а не страхова виплата в розумінні Закону України 1105-XIV.

Згідно частини третьої статті 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування, який заявляє позивач за нібито порушення її прав вважаємо є занадто великим і у випадку задоволення позовним вимог має бути зменшений, адже він майже в 10 разів перевищує розмір допомоги по вагітності та пологах, яка надійшла на ТОВ «Сільпо Фуд» з ФСС України 25 лютого 2022 року.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та прийшов до такого висновку.

Згідно витягу з наказу №10/МЦ1 к від 30 вересня 2016 року 01 жовтня 2016 року ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_2 ) прийнята в ТОВ «Сільпо Фуд» на посаду продавець продовольчих товарів Відділу свіжих продуктів Магазину №1 (Київ, вул. Берковецька, 6).

Згідно витягу з наказу № 592/МЦ1 к 29 жовтня 2018 року у зв`язку зі зміною прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » видано наказ № 592/МЦ1 к про внесення змін до трудової книжки, облікових та бухгалтерських документах.

Згідно наказу №594/МЦ1 к від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16 листопада 2018 pоку по 18 вересня 2021 року.

Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторонами підтверджено наступні обставини.

З 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року позивач знаходилася у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами на підставі листка непрацездатності серії АДТ №180858.

З 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року згідно листка непрацездатності серії АДТ №180914 ОСОБА_1 було продовжено відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до витягу з протоколу №01Г від 20 січня 2022 рокку засідання комісії з соціального страхування/рішення уповноваженого ТОВ «Сільпо Фуд» 20 січня 2022 року ОСОБА_1 призначено допомогу по вагітності та пологах за період непрацездатності з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року на підставі листка непрацездатності серії АДТ №180858.

Згідно витягу з протоколу №05Д від 27 травня 2022 року засідання комісії з соціального страхування/рішення уповноваженого ТОВ «Сільпо-Фуд» 27.05.2022р. ОСОБА_1 призначено допомогу по вагітності та пологах за період непрацездатності з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року згідно листка непрацездатності серії АДТ №180914.

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17 лютого 2022 року по 02 грудня 2024 року (витяг з наказу № 40/МЦ1 к/тр від 23.02.2022р.).

31 травня 2022 року ОСОБА_1 направлено скаргу ТОВ «Сільпо Фуд» щодо з`ясування причин не виплати грошових коштів у зв`язку з вагітністю та пологами згідно наданих листків непрацездатності.

17 червня 2022 року ТОВ «Сільпо Фуд» надано відповідь на скаргу, в якій відповідач зазначив, що по черзі надання оформлених належним чином листків непрацездатності підприємству, вони були розраховані та подані відповідні заявки в Фонд соціального страхування України.

По Листку непрацездатності за період з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року кошти для оплати з ФСС України на ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» надійшли 25 лютого 2022 рокку. Кошти не були перераховані працівниці у зв`язку з тим, що в період дії воєнного стану в Україні їх виплата через центральну касу не проводилася, так як не було можливості дістатися до банку, щоб отримати страхові кошти зараховані на окремий спеціальний рахунок підприємства. На заробітну картку працівниці не були перераховані, так як вона у неї відсутня. Кошти для оплати листка непрацездатності за період з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року з ФСС України на ТОВ «Сільпо Фуд» ще не надійшли. Підприємство готове перерахувати ОСОБА_1 вже отриману допомогу по вагітності та пологах, а також інші суми, які надійдуть з ФСС України на підприємство на картковий рахунок працівниці, відкритий у будь-якому банку України, за умови подання нею відповідної заяви до ТОВ «Сільпо Фуд».

30 червня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій вказала свій особистий картковий рахунок в ПАТ «Банк Восток», на який просила перерахувати кошти по двох листках непрацездатності.

08 липня 2022 року ОСОБА_1 перераховано кошти по листку непрацездатності за період з 30 вересня 2021 року по 02 лютого 2022 року.

30 серпня 2022 року на ТОВ «Сільпо Фуд» надійшли кошти з Фонду соціального страхування України кошти для оплати листка непрацездатності серії АДТ №180914 за період з 03 лютого 2022 року по 16 лютого 2022 року та були виплачені ОСОБА_1 07 вересня 2022 року згідно з витягом з відомості СФ-1006673 від 07 вересня 2022 року та платіжним дорученням 1006673 від 07 вересня 2022 року.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 16 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із ним Законом.

У відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» роботодавець несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

Статтями 25, 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне

страхування» визначено, що допомога по вагітності та пологах надасться застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Частиною першою статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Пунктом 2 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду від 19 липня 2018 року № 12 (далі - Порядок № 12), передбачено, що у разі настання у застрахованої особи страхового випадку, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства на підставі поданих документів, передбачених статтею 31 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок, яка повинна бути передана до робочих органів виконавчої дирекції Фонду не пізніше 5 робочих днів з дати прийняття комісією такого рішення.

Згідно пункту 8 Порядку №12 робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення після надходження заяви-розрахунку здійснює перевірку інформації, наведеної у ній, перевіряє правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наявність у Фонді зареєстрованого нещасного випадку або профзахворювання (у разі проведення виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей), правильності нарахування виплат та у разі відсутності зауважень протягом десяти робочих днів здійснює фінансування сум, зазначених у заяві-розрахунку.

Робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення у разі потреби має право здійснювати обмін інформацією зі страхувальником шляхом направлення запиту щодо уточнення інформації, наведеної у заяві-розрахунку.

У разі виявлення помилок та/або недостовірних відомостей заява-розрахунок повертається страхувальнику з відповідними рекомендаціями щодо їх усунення.

Перевірка заяви-розрахунку, надання рекомендацій за її результатами, фінансування заяви-розрахунку або надання обґрунтованої відмови у її прийнятті здійснюється робочими органами Фонду або їх відділеннями протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі порушення законних прав працівника та у випадку, якщо таке порушення призвело до моральних страждань.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року).

Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступним змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності.

Як зазначено у пункті 9 вказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Між тим, до істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

У постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі № 466/8242/18 (провадження № 61-943св20) зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду нагадує, що в постанові 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18) вказано, що «за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди».

Згідно зі статтею 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27 липня 2004 року по справі «Ромашов проти України» Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3 000 Євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

Натомість, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та який діє на день ухвалення рішення.

У листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія Російської Федерації проти України з 24 липня 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Згідно із статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Суд також зауважує, що обставини непереборної сили, в розумінні статті 617 ЦК України, на які посилалась сторона відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позову, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Згідно з частиною третьою-четвертою статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-1Х від 15 березня 2022 року, який діє у період дії воєнного стану (пункт З Прикінцевих положень) роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами першої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищенаведені обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку, що відповідачем дійсно порушено порядок та строки виплати працівникові призначеної допомоги по тимчасовій непрацездатності, однак перевіривши дати направлення заявок-розрахунків до ФСС України та строки надходження коштів на рахунок ТОВ «Сільпо-Фуд», а також враховуючи наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних із запровадженням на всій території України воєнного стану, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди у заявленому розмірі.

Крім того, розмір визначеної позивачем моральної шкоди в сумі 250000,00 грн є значно завищеним, перевищує суму несвоєчасно виплаченої допомоги майже у десять разів. Також позивачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами причинно-наслідкового зв`язку між спричиненими позивачу душевними стражданнями та несвоєчасністю виплати страхової виплати застрахованій особі.

Оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми законодавства, що регулюють дані правовідносини, суд приходить до висновку, що, враховуючи порушенням відповідачем порядку та строків нарахування та виплати застрахованій особі матеріального забезпечення, беручи до уваги форс-мажорні обставини, розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача та є співмірним сумі несвоєчасно сплаченої допомоги становить 5000,00 грн.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Сільпо Фуд» про відшкодування моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 23 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо Фуд» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо Фуд» (м. Київ, вул. Бутлерова, 1, ) на користь ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 24 лютого 2023 року.

Суддя Н.О. Яровенко